н/п 2/490/3697/2018 Справа № 490/9502/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 травня 2019 року Центрального районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.,
при секретарі - Кваші С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У листопаді 2018 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на вимоги ст.405 ЦПК України.
Ухвалою від 16.11.2018 р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено до розгляду з викликом сторін.
У відкритому судовому засіданні позивач позовну заяву підтримала, про міфсце знаходження відповідача нічого не знає, жодних стосунків з відповідачем не підтримує.
Відповідач у судове засідання не зявився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
На підставі свідоцтва про право власності від 02.07.1992 року, позивач є власником квартири АДРЕСА_1
У вищевказаній квартирі, згідно справки ОСББ "МИР" від 03.10.2018 р., з 1999 був зареєстрований син - ОСОБА_2
Між тим, вже тривалий час з березня2010 р. відповідач не проживаю у вказаній квартирі. Самостійно знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовився, в даний час місцезнаходження його невідомо, за місцем реєстрації не з`являється.
Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує.
Факт не проживання відповідача у вищезазначеній квартирі підтвердили у акті про не проживання від 10.11.2018 р. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідченого Головою правління ОСББ "МИР" ОСОБА_6 .
Також показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які є безпосередніми сусідами сторін та проживають у будинку за вказаною адресою останні щонайменше 20 років, було підтверджено, що відповідач не з`являвся за місцем реєстрації понад 10 років, в квартирі відсутні його особисті речі.
Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою.
Згідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Судовий збір сплачений позивачами при подачі позовної заяви до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.А.ГУДЕНКО