З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Справа №521/3388/19
Провадження № 2/521/2274/19
Учасники справи:
Представник - ОСОБА_2
Відповідач - ОСОБА_4
Третя особа - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в якому просив визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 та встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким після набрання рішенням законної сили воно є підставою для органів реєстрації для зняття ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 , обґрунтовуючи свої вимоги таким.
ОСОБА_1 є власником 162/1000 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі - продажу № Н-2017 нерухомого майна від 23.01.2002 року укладеного на Одеській товарній біржі «Центр» та зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів власності 140 дон стор. 57 реєст. 3232 від 05.02.2002 року.
Разом з ним в квартирі зареєстровані: ОСОБА_6 - його донька, ОСОБА_7 - його батько, ОСОБА_5 - колишня дружина, ОСОБА_4 - донька колишньої дружини, що підтверджується довідкою Ф-1 за № 1173 (виписка з домової книги про склад сім`ї та прописці) від 05.12.2018 року виданою Органом самоорганізації населення Комітету мікрорайону «Троїцький» у м. Одесі.
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 14.01.2011 року був зареєстрований у Другому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, запис в книзі реєстрації шлюбів № 8, шлюб, в якому у нас народилась донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2013 року по справі № 521/2260/13-ц шлюб був розірваний.

Відповідач ОСОБА_5 в квартирі не проживає з липня 2013р., а відповідач ОСОБА_4 в квартирі не проживає з червня 2010 р., що підтверджується Актами від 06.12.2018 р., 05.12.2018 р., 27.07.2017 р., 12.07.2016 р.

Відповідачі не приймають участі у витратах по сплаті комунальних платежів та витратах, не є власниками вказаної квартири. Де зараз проживають відповідачі не відомо.

Позивач змушений нести витрати по сплаті за комунальні послуги за відповідачів, проте це для позивача є обтяжливим, так як у нього скрутне матеріальне становище, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення.

Відповідачі на вказаній житловій площі не проживають, виселились з житлового приміщення добровільно, після виселення з житла з реєстрації за вказаною адресою не знялись.

При таких обставинах, реєстрація відповідачів за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування цією квартирою.

З метою захисту своїх прав та інтересів позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Представник позивача та позивач надали до суду заяву про слухання справи за їх відсутністю, на позовних вимогах наполягають, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи.

Третя особа в судове засідання не прибула, надала пояснення відповідно до яких зазначила, що при ухваленні судового рішення прийме його до виконання. Просила суд розглядати справу за її відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2011 року по 19.03.2013 року, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2013 року про розірвання шлюбу.

Право власності на 162/1000 часток квартири АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_1 , про що свідчить договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н-2017 Одеської універсальної товарної біржі «Центр» від 23.01.2002 року, зареєстрованого в ОМБТІ РОН 05.02.2002 року за № 140 доп стр.57 реєстр 3232.

На підставі довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописки) № 1173 від 05.12.2018 року, встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 (основний), позивач по справі; ОСОБА_6 (дочка), ОСОБА_7 (батько), ОСОБА_5 (колишня дружина) та ОСОБА_4 (дочка колишньої дружини) відповідачі по справі.

Відповідно до Актів про не проживання та відсутність особистих речей, складених від 06.12.2018 р., 05.12.2018 р., 27.07.2017 р., 12.07.2016 р., відповідачі по справі: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не мешкають за адресою реєстрації без поважних причин понад один рік.

Після зміни місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 самостійно не оформили зняття з реєстраційного обліку, відповідачі не мешкають за адресою реєстрації з липня 2013 року.

За твердженням ОСОБА_1 - відповідачі по справі: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не мешкають за адресою реєстрації без поважних причин понад один рік.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідачів в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов.

Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою.

Оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживають, ця житлова квартира не є їх місцем проживання або місцем перебування, вони мають бути визнані особами, що втратили право користування житловим приміщенням.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках судовий збір з відповідачів на користь позивача в розмірі 768,40 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 16, 29, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 272, 280 - 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (дані паспорта та ідентифікаційного коду відсутні, АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дані паспорта та ідентифікаційного коду відсутні, АДРЕСА_2 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким, після набрання рішенням законної сили воно є підставою для органів реєстрації для зняття ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 ,

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рівних частках витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складено 24 квітня 2019 року.

СУДДЯ: Гуревський В.К.