Справа № 683/235/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/235/19, 2/683/682/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розподіл квартири,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на те, що вона, відповідачі, а також її сестра ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 й кожен з них має право на 1/4 частину вказаної квартири. В зв»язку із неможливістю розподілу спірної квартири в натурі, рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2012 року ОСОБА_4 було присуджено грошову компенсацію за належну їй 1/4 частину квартири, яку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплатили їй після постановлення рішення суду, а тому на даний час їм належить 3/4 частини квартири. Вказує, що в спірній квартирі їй також належить 1/4 частка, що становить 7,97 кв.м житлової площі, а загальної - 13,22 кв.м, є незначною і не може бути виділена їй в натурі, а тому просить провести розподіл квартири АДРЕСА_1 із виділенням їй грошової компенсації за належну частку у спірній квартирі в сумі 56295 грн., стягнувши цю компенсацію з відповідачів.

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року встановлено особу позивачки, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Якимчук Н.П. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали та погоджуються на сплату позивачці грошової компенсації в сумі 56295 грн. за належну їй частку.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 369 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 ЦК України.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 листопада 1996 року квартира АДРЕСА_1 перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Вказана квартира є двохкімнатною загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 22 травня 2012 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_8 по 18666 грн. 67 коп. грошової компенсації вартості належної їй 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 з кожного.

Згідно роз»ясень, даних в п.14 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, лише якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.

Спірна квартира АДРЕСА_1 є двохкімнатною загальною площею 52,9 кв.м, а тому ні практично, а ні теоретично поділити її в натурі так, щоб позивачка отримала ізольоване приміщення із самостійним виходом, яке б можна було використовувати як окрему квартиру, неможливо.

Разом з тим, враховуючи, що позивачка фактично позбавлена можливості одержати у володіння та користування частину, що їй належить у спірній квартирі, та вимагає від інших співвласників, у яких залишається спільне майно, грошову компенсацію, а останні погоджуються на сплату їй такої грошової компенсації, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Сторони погодились із визначеною ФОП ОСОБА_9 станом на 24.01.2019 року ринковою вартістю квартири АДРЕСА_1 в сумі 222180 грн. (а.с.8).

Відповідачі визнали позов, що свідчить про відсутність спору між сторонами щодо ринкової вартості спірної квартири, тому суд визначає розмір належної позивачці 1/4 частки у спірній квартирі в сумі 55545 грн. (222180 грн. : 4 = 55545 грн.).

А тому, з кожного із відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню по 27772 грн. 50 коп. грошової компенсації вартості 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, яка загалом складає 55545 грн.

При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.141 ЦПК України та стягує з кожного із відповідачів на користь позивачки по 384 грн. 20 коп. судового збору (768,40 : 2).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 27772 грн. 50 коп. грошової компенсації вартості належної їй 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 384 грн. 20 коп. судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної

скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3

Повне рішення складено 26 квітня 2019 року.

Суддя: