Справа № 723/638/19
Провадження № 2/723/1093/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача Спіжавки Т.Г.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача: Спіжавка Тарас Георгійович до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, від імені якої діє адвокат Спіжавка Т.Г., звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання, в якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 83 роки померла її рідна тітка ОСОБА_5 Всі заходи, пов'язані з організацією похорону і поминальних обідів здійснювала саме вона, оскільки інших родичів у померлої не було та нею були понесені витрати на загальну суму 27889 грн.

Вказує, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на домоволодіння та земельну ділянку (пай), яку за заповітом отримала ОСОБА_3, подавши 12.04.2018 року до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Про існування даного заповіту вона дізналась тільки після проведення похорону та поминок.

Зазначає, що ОСОБА_3 не з'явилась на похорони ОСОБА_5 та не брала участі ні в їх організації, ні в організації поминок. Витрати, понесені нею на поховання та поминки відповідач так і не відшкодувала.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати на поховання в розмірі 27889 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначала, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки вважає, що обставини, які викладені в позові не відповідають дійсності та суперечать нормам ЦК України. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 вона народила дитину і на час смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходилась у Сторожинецькій лікарні. Про те, що ОСОБА_5 заповіла їй все своє майно дізналась 24.03.2018 року від в.о. старости села Малованюка І.Д. Також зазначала, що крім позивача ОСОБА_1, участь у похованні ОСОБА_5 приймали також мешканці села Заболоття: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Вказує, що ОСОБА_5 за життя приготувала собі на поховання одежу, труну, свічки, речі, які роздаються людям на поминках. Крім того, ОСОБА_5 за життя на поховання передала ОСОБА_7 в присутності свідків 12500 грн., а також останній були передані знайдені у гаманці померлої в сумі 4000 грн. Також позивачем ОСОБА_1 було отримано матеріальну допомогу на поховання в розмірі 2-х пенсій та 1 пенсію, яку не встигла отримати померла, всього на суму 4356 грн. Вважає надані позивачем докази недостовірними та недопустимими, так як накладна №185 від 11.02.2018 р. була написана зі слів ОСОБА_1 і зазначена в ній кількість речей і коштів не відповідає дійсності, що підтверджується іншою накладною, виданою підприємцем. Достовірність накладних не підтверджена податковим звітом відповідно до книги обліку доходів, що затверджено наказом Мінфіну України 19.06.2015 р. №579. Крім того, відповідно до ведення бухгалтерського обліку у разі видачі накладної, не завіреної печаткою, на місці печатки має бути напис «Не завірено печаткою, записано вірно - підпис». Також в деяких накладних не зазначене повне ім»я підприємця, в деяких взагалі відсутні прізвища, адреси. Відповідач зазначає, що перші п»ять найменувань товарів та покривала згідно накладної без номера від 11.02.2018 р. на суму 4250 грн. взагалі нікому не надавалися в якості помани, на послуги церковного хору було виплачено 700 грн.. Не зазначені у витратах кошти, які особи, що прощаються з покійною, кладуть до труни, яких могло бути 1600 грн. Вважає, що сума понесених позивачем власних витрат на поховання не відповідає заявленим вимогам та ставить під сумнів, що зазначені в накладних товари взагалі були придбані та використані за призначенням. Таким чином, грошей, які були заздалегідь заготовлені покійною у розмірі - 16500 гривень, а також 4356 гривень виданих пенсійним фондом, у повному обсязі, з урахуванням заздалегідь придбаних речей, вистачило на проведення поховання. Посилаючись на викладене просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача Спіжавка Т.Г. позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснив, що його довірителька витратила кошти на поховання ОСОБА_5, яке проводила саме вона, так як була впевнена, що покійна написала заповіт на когось з її дітей. Після поховання згідно традицій замовляла поминки. В подальшому, коли звернулася щодо отримання свідоцтва про спадщину, дізналася про заповіт померлої на ОСОБА_3, яка в судовому порядку встановила своє право на спадщину. Так як відповідач прийняла спадщину, то має відшкодувати витрати на поховання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що вона займалася похованням ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а похорон був 12 лютого. Вона все оплачувала, що потрібно для поховання згідно традицій. Померлою за життя були заготовлені труна, хрест, одежа. Вмістиме в труну: подушку, покривало, накидка на покійника, свічки та інші речі для труни були куплені нею в ритуальному салоні «Пам»ять», накладна з якого на її прохання була видана після того, як дізналася, що не отримають спадщину. В цій же накладній на її прохання були записані витрати, які вона понесла, оплачуючи людям в селі за копання ями, доставку тіла, церковний хор, даних послуг салон фактично не надавав. У суму витрат на церковний хор включено також послуги церковного служителя. Тіло везли кіньми на підводі. Для обряду поховання в підприємстві «Гірський мед» придбано калачі, випічка у формі хрестів, з них 150 поминальних калачів роздаються людям, які приходили прощатися з померлою перед її похованням. Фрукти на солодощі згідно накладної ФОП ОСОБА_9 були куплені для поминальних обрядових дарів, частина з яких передається до церкви, коли відправляють панахиду перед похованням, частина роздається людям на цвинтарі та по дорозі до нього, а що залишилося не використаним, виклали на стіл під час поминок. Також нею були придбані речі згідно накладної ФОП ОСОБА_10, які згідно традицій, роздаються як помана, коли тіло покійника виносять з будинку. Нею також був оплачений поминальний обід на 80 осіб на суму 10400 грн., який проводиться відразу після поховання. Також на поминки, які проводяться через 40 днів, придбала кружки, калачі та оплатила обід за таку ж кількість людей. Вона отримала в Пенсійному фонді допомогу на поховання в сумі 2904 грн., а також пенсію в розмірі 1452 грн., яку не встигла при життя отримати померла. Дану пенсію готова повернути відповідачці, як спадкоємцю. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допомагали їй в похованні, ОСОБА_7 передала їй кошти в сумі 6800 грн., коли вона їхала в м.Сторожинець купляти необхідні для поховання речі, при цьому сказала, що ці гроші дала покійна. Також пояснила, що на поховання вона витратила більше коштів, однак не може підтвердити документально.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову, з тих підстав, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі, всі нормативно-правові акти, на які посилається позивач як на підставі позову, не стосуються предмета спору, так як позивачу не була нанесена шкода. Заявлені вимоги суперечать Закону України «Про поховання», відповідно до положень якого поховання - це поміщення труни в могилу, отже витратами на поховання є витрати саме до вказаного моменту, і в даній справі лише за двома накладними можна віднести до витрат на поховання. Позивачка отримала кошти в розмірі трьох пенсій та з її слів 6800 грн., переданих як заощадження померлої на похорон, які є достатніми для витрат на поховання. Вважає, що позивачка не підтвердила витрати належними доказами, так як накладні не підтверджені податковим звітом відповідно до книги обліку доходів, не містять всіх необхідних реквізитів, а одна з накладних видана не на ім»я позивачки. З наведених підстав просив відмовити в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що у померлої були кошти на поховання, яка передала ОСОБА_7 на поховання 12500 грн. при свідках, а також після смерті, коли споряджували тіло, то знайшли ще 4000 грн. Вона особисто при цьому не була, про гроші їй відомо від людей. У них в селі дійсно копання ями коштує 1200 грн., не заперечує, що така сума була сплачена, як і 300 грн. на доставку тіла, церковний хор налічує сім осіб і кожному сплачено по 100 грн., тому коштів покійної повністю вистачила на дані витрати. Решту заявлених позивачем витрат не визнає, так як документи на їх підтвердження є підробленими. Також заперечує, що були куплені речі згідно накладної на суму 4250 грн. для помани, так як їй відомо, що як поману давали речі, належні покійній. Вона на похороні не була не знає, чи дійсно все, що зазначено в документах, було використано на поховання. Підтвердила, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, прийняла спадщину за заповітом і набула право власності на домоволодіння померлої як на спадщину на підставі судового рішення.

В ході судового розгляду відповідач та її представник відмовилися від допиту свідків, які були ними заявлені.

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 83 роки в с. Заболоття померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 виданого 12.02.2018 року виконкомом Сторожинецької міської ради.

З довідки, виданої виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради 12.02.2018 року за №120 вбачається, що ОСОБА_1 проводила похорони ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Витрати позивача ОСОБА_1 на загальну суму 27889 грн. підтверджуються наступними документами:

- накладною №185 від 11.02.2018 р., виданою ритуальним салоном «Пам»ять» ПП ОСОБА_11 на суму 1065 грн.;

- копією накладної підприємства «Гірський мед» від 11.02.2018 р. на суму 1351 грн.,

- копією накладної ФОП ОСОБА_9, м. «Лавка» від 11.02.2018 р. на суму 1258 грн.,

- копією накладної ФОП ОСОБА_10 від 11.02.2018 р. на суму 4250 грн.,

- копією накладної №4 від 12.02.2018 р. ОСОБА_12 на суму 10400 грн.,

- копією товарного чека від 18.03.2018 р. підприємця ОСОБА_13 на суму 900 грн.,

- копією накладної від 21.03.2018 р. підприємства «Гірський мед» на суму 715 грн.,

- копією накладної №7 від 22.03.2018 р. ОСОБА_12 на суму 5500 грн.

Відповідно до копії заяви 119 від 19.02.2018 року, поданою ОСОБА_1 до Сторожинецького відділу обслуговування громадян, остання просила виплатити їй допомогу на поховання померлої ОСОБА_5, особовий рахунок 127925.

З довідки, виданої 12.02.2018 року за №119 виконавчим комітетом Сторожинецької міської ради, підписаною старостою с.Нові Бросківці, с.Заболоття, з відомостями про смерть ОСОБА_5 вбачається, що видана вона для отримання одноразової допомоги на поховання, і згідно відміток 14.02.2018 р. виплачено 2904 грн.

З відповіді Сторожинецького відділу обслуговування громадян №10948/09-10 від 03.04.2019 року на заяву ОСОБА_3 вбачається, що недоотриману пенсію в розмірі 1452 грн. за померлу ОСОБА_5 отримала ОСОБА_1 за наданими нею документами.

З копії довідки, виданої 13.08.2018 року за №137/02-14-26/2018 приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу Савчук Ю.В., вбачається, що в її провадженні є спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 Після її смерті подали заяви про прийняття спадщини: ОСОБА_3 - 12.04.2018 року та ОСОБА_15 - 27.07.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України особа, спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Обов'язковою умовою покладення на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця є те, що ці витрати повинні бути розумними з точки зору їхнього розміру і необхідності здійснення.

Статтею 2 Закону України від 10 липня 2003 № 1102-IV «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, обов'язок щодо відшкодування яких покладається на спадкоємців на підставі статті 1232 ЦК України.

Такий висновок зробив Верховний Суд у справі №753/15444/15-ц ( постанова від 21.03.2018 р.).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_5, тому позивач має право на відшкодування відповідачем понесених витрат.

При цьому, відповідно до наведених правових норм, витрати пов»язані з проведенням поминальних обідів не підлягають стягненню.

Разом з тим, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що позивач проводила поховання ОСОБА_5 і несла пов»язані з цим витрати, що не спростовувалося стороною відповідача. Тому суд не приймає до уваги доводи відповідача про неналежність доказів позивача в обґрунтування позовних вимог через неналежне заповнення реквізитів та непідтвердження податковими звітами, оскільки відповідачем не спростовано факт використання при похованні ОСОБА_5 товарів, зазначені в накладних, як і не заперечувалося, що відповідно до місцевих умов мають місце обрядові дії, на проведення яких використовувалися товари, зазначені в накладних. Та обставина, що в накладній, виданій ФОП ОСОБА_10 від 11.02.2018 р. на суму 4250 грн. зазначено, що товар відпущено ОСОБА_1, суд вважає, що має місце описка, на що вказувала і сама позивачка, і не вбачає підстав не враховувати витрати за вказаною накладною, так як дата її видачі відповідає подіям, що стосуються предмета спору, зазначені в ній речі не повторюються в інших документах, наявних в матеріалах справи.

Незважаючи на невизнання позову, в своїх поясненнях відповідач ОСОБА_3 не заперечувала, що позивач розраховувалася за копання ями, доставку тіла, послуги церковного хору, вказуючи, що для цього їй були передані кошти померлої.

Таким чином, суд вважає, що в розумінні ст. 1232 ЦК України позивачем понесені витрати на поховання в сумі 10124 грн., з яких:

-витрати на придбання товарів: в ритуальному салоні «Пам»ять» ПП ОСОБА_11 на суму 1065 грн.; на підприємстві «Гірський мед» на суму 1351 грн, у ФОП ОСОБА_9, м. «Лавка» на суму 1258 грн., у ФОП ОСОБА_10 на суму 4250 грн.;

-витрати на копання ями в сумі 1200 грн., доставку тіла на кладовище в сумі 300 грн., на послуги церковного хору 700 грн.

Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що позивач отримала одноразову допомогу на поховання в сумі 2904 грн., а також 6800 грн. заощаджень померлої на поховання, що позивачем визнано в судовому засіданні.

Отже, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 420 грн.

Відповідно до вимог ст.1227 ЦК України - пенсія, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя входить до складу спадщини.

Тому суд при вирішенні даного спору не враховує отриману позивачкою пенсію в сумі 1452 грн., оскільки це виходить за межі предмета спору.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволених вимог. Представники сторін в судовому засіданні зробили заяви про подачу доказів щодо витрат на правничу допомогу адвокатів протягом п»яти днів після ухвалення рішення суду.

На підставі ст.ст.1227, 1232 ЦК України, Закону України «Про поховання та похоронну справу», керуючись ст.ст.3,4,5,12,13,81,141,263-265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькуи АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати на поховання ОСОБА_5 в сумі 420 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 11,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: