Справа № 185/1864/19
Провадження № 2/185/2153/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 квітня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря Муржиєвої І.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Павлоградської міської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2019 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі продажу нерухомого майна жилого будинку № 397 з господарськими будівлями, розташованого по вул.Дніпровській у м.Павлограді Дніпропетровської області та земельної ділянки загальною площею 0.1000 га, укладеного 05 червня 2000 року між ним та ОСОБА_3, зареєстрованого на Павлоградській товарній біржі за реєстраційним номером 06/05-НД.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що зазначений договір повністю виконаний сторонами, зареєстрований у КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації», однак не був нотаріально посвідчений. З цієї причини йому було відмовлено у державній реєстрації права власності на жилий будинок.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, зазначивши, що позивачем було зареєстровано право власності на нерухоме майно згідно діючого на той час законодавства.

18 березня 2019 року на адресу суду надійшов лист представника виконкому Павлоградської міської ради ОСОБА_4 від 13 березня 2019 року про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що 05 червня 2000 року на Павлоградській товарній біржі, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, реєстраційний номер 06/05-НД, відповідно до якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив жилий будинок № 397 з господарчими спорудами (сарай-Б, вбиральня-Г, теплиця-Д, тр.колодязь-№1, огорожа -2-5, вимощення І, ІІ) по вул.Дніпровській у м.Павлограді Дніпропетровської області загальною площею 116,2 кв.м, житловою площею 53,6 кв.м., та земельну ділянку загальною площею 0,1000 га (а.с.9-10).

На підставі цього договору КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації 06 червня 2000 року зареєструвало право власності ОСОБА_1 на будинок № 397 по вул.Дніпровській в м.Павлограді (а.с.11).

Також на підставі зазначеного договору ОСОБА_1 був виданий державний акт на право приватної власності за земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, розташовану за адресою: м.Павлоград, вул.Дніпровська, 397 (а.с.13).

Право власності на земельну ділянку зареєстровано належним чином (а.с.27).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 05 лютого 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на будинок № 397 по вул.Дніпровській в м.Павлограді у зв'язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу (а.с.8).

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У судовому засіданні встановлено, що договір купівлі продажу нерухомого майна від 05 червня 2000 року був повністю виконаний сторонами, ніким не оспорювався, покупець ОСОБА_1 зареєстрував своє право власності в БТІ.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 син померлого ОСОБА_3 підтвердив, що його батько продав позивачу будинок № 397 по вул.Дніпровській в м.Павлограді, після чого виїхав на постійне проживання до м.Белгород Російської Федерації і там помер 25 грудня 2016 року.

Відповідно до діючого на час укладення договору законодавства, зокрема ст.15 Закону України «Про товарну біржу», даний договір був зареєстрований на Павлоградській товарній біржі і не підлягав нотаріальному посвідченню.

На даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе, оскільки сторона по договору продавець ОСОБА_3 помер.

Тому суд вважає можливим захистити порушене право позивача шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, який був укладений на Павлоградській товарній біржі.

Судові витрати слід покласти на позивача за його згодою.

Керуючись ст. 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений 05 червня 2000 року на Павлоградській товарній біржі, реєстраційний номер 06/05-НД, відповідно до якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив жилий будинок № 397 з господарчими спорудами (сарай-Б, вбиральня-Г, теплиця-Д, тр.колодязь-№1, огорожа -2-5, вимощення І, ІІ) по вул.Дніпровській у м.Павлограді Дніпропетровської області загальною площею 116,2 кв.м, житловою площею 53,6 кв.м., та земельну ділянку загальною площею 0,1000 га.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-ОСОБА_1, 51400 Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Дніпровська, 397, РНОКПП НОМЕР_1,

-Виконавчий комітет Павлоградської міської ради, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул.Соборна, 95, .

Суддя У.М. Болдирєва