КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/6700/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

23 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року представнику позивача ОСОБА_6 відмовлено у поновленні процесуального строку для подання заяви від 8 січня 2019 року про збільшення позовних вимог, заяву про збільшення позовних вимог від 5 жовтня 2018 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 20 березня 2019 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, до якої долучив заяву про забезпечення доказів шляхом направлення судового доручення про витребування інформації з іноземного суду.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що на розгляді Дільничного суду м. Штарнберга (Німеччина) перебуває справа № 001F477/14, зокрема щодо поділу спільного майна сторін, однак вимоги про розподіл грошових коштів у розмірі 2 000 000 євро не є предметом судового розгляду, а іноземним судом лише вирішується питання про міжнародну юрисдикцію спору. Представник відповідача надала суду копії документів з даної справи не у повному обсязі, що фактично призвело до спотворення предмету позову, а поданим його представником доказам судом першої інстанції не була надана належна правова оцінка та помилково не прийнято до розгляду збільшенні позовні вимоги про поділ зазначених коштів.

На підставі викладеного, заявник просив направити Дільничному суду м. Штарнберга (Німеччина) судове доручення про надання інформації про те, чи розглядаються в цьому суді у справі № 001F477/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 щодо розлучення в розділі щодо поділу спільно набутого майна подружжя вимога про розподіл коштів у розмірі 2 000 000 євро, що були набуті подружжям під час шлюбу та знаходились на спільному рахунку сторін в Гіпоферайнбанк ЮніКредіт Груп.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

У письмових запереченнях представник відповідача ОСОБА_8 просила відмовити у задоволенні заяви про забезпечення доказів у справі з підстав того, що заявлене позивачем клопотання не стосується предмету апеляційного оскарження, а саме питання відмови суду поновити пропущений процесуальний строк. Суд апеляційної інстанції при розгляді справи в межах заявлених вимог не розглядає питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог по суті, тому докази, які заявник просить забезпечити, не мають жодного значення.

Дослідивши матеріали справи та обставини заявленного клопотання, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини 1 статті 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції; за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача.

Підготовчі дії, визначені пунктами 5, 6 частини першої цієї статті, вчиняються з дотриманням прав всіх учасників справи висловити свої міркування або заперечення щодо їх вчинення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Нормою статті 116 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Одним зі способів забезпечення судом доказів є їх витребування, а також зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частина 2 статті 116 ЦПК України).

Частиною 1 статті 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії.

У разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (частина 1 статті 498 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року, докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними. Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

За правилом частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позивач просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви від 8 січня 2019 року про збільшення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Таким чином предметом апеляційного оскарження є ухвала суду в частині відмови поновити процесуальний строк для подання заяви про збільшення позовних вимог, який, на думку позивача, пропущений з поважних причин.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає правових підстав для забезпечення доказів шляхом направлення судового доручення про витребування інформації з іноземного суду, оскільки такі докази не стосуються предмету доказування під час апеляційного перегляду ухвали суду в оскаржуваній частині, а їх дослідження не є необхідним для правильного вирішення питання щодо наявності чи відсутності поважних підстав для поновлення пропущеного строку.

При цьому забезпечення доказів - це процесуальна дія суду, яка вчиняється за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів.

Проте матеріалами справи не встановлено, що заявник або його представник ОСОБА_6 вживали заходів щодо отримання доказів, які просять забезпечити, чи причини неможливості самостійного їх отримання з огляду на те, що ОСОБА_3 є учасником справи № 001F477/14, яка перебуває на розгляді Дільничного суду м. Штарнберга (Німеччина) та, за його ж твердженням, має у ній представника - адвоката Др. Еберхарда Штабрайта, а відтак не позбавлений можливості отримати по цій справі усю необхідну йому інформацію.

Крім того, клопотання про забезпечення доказів не порушувалося в суді першої інстанції, хоча розгляд справи відбувається вже тривалий час.

Згідно із частиною 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення доказів у даній справі.

Керуючись статтями 13, 87, 116, 365, 367, 498 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко