Справа № 182/2644/19
Провадження № 4-с/0182/18/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакова В.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК», ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІОТЕХ СІСТЕМС», приватний виконавець ОСОБА_2, на дії приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ :

18.04.2019 року до суду надійшла вказана скарга, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 просить поновити строк подання скарги на дії приватного виконавця ОСОБА_2; визнати дії приватного виконавця ОСОБА_2 з приводу передачі на реалізацію квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, належної скаржнику, неправомірними; зобовязати приватного виконавця ОСОБА_2 зняти з торгів (зупинити торги) по зазначеній квартирі; зобовязати приватного виконавця ОСОБА_2 здійснювати реалізацію майна боржника відповідно до закону.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

В скарзі скаржником зазначено наступне. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області по цивільній справі №2/1222-2018, провадження №22вк/790/2/18 від 09.07.2018 року був виданий виконавчий лист, який у подальшому був переданий до приватного виконавця ОСОБА_2 Приватний виконавець ОСОБА_2 прийняла виконавчий лист, відкрила виконавче провадження №58246190 та приєднала його до зведеного виконавчого провадження №58087039. 25.03.2019 року скаржнику стало відомо, що за вказаним виконавчим провадженням №58246190 прийнято рішення про передачу на реалізацію належного йому нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Зі скарги вбачається, що ОСОБА_1 звертався зі скаргою до Харківського апеляційного суду, так як виконавчий документ був виданий Апеляційним судом Харківської області, однак ухвалою Харківського апеляційного суду відмовлено у відкритті провадження за його скаргою з посиланням на те, що Апеляційним судом Харківської області було лише надано дозвіл на примусове виконання рішення Третейського суду, а спір по суті вирішив 12.04.2018 року Третейський суд при Асоціації «Слобожанська Перспектива».

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Положеннями ст. 30 ЦПК України визначено перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, та такий перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Разом з тим поняття "позови, що виникають з приводу нерухомого майна" (ч. 1 ст. 30 ЦПК України) є більш широке, ніж поняття "позови, де предметом спору є нерухоме майно". А тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав.

Аналогічні висновки містяться у постанові Київського апеляційного суду від 18.04.2019 по справі № 372/4143/18.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пунктах 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення мають відповідати загальним вимогам, передбаченим нормами ЦПК України.

Враховуючи тотожність відповідних норм ЦПК України, які регулювали питання підсудності цивільних справ станом на час надання вказаних вище розяснень та регулюють вказані питання станом на даний час, суд вважає за можливе врахувати вказані вище розяснення під час вирішення питання щодо підсудності даної цивільної справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Як вбачається зі скарги адреса місцезнаходження спірного майна: АДРЕСА_1, що за територіальним поділом відноситься до Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпра.

Враховуючи викладене, те, що скарги на дії приватного виконавця під час виконання судового рішення мають відповідати загальним вимогам, передбаченим нормами ЦПК України, те, що скаржник просить визнати неправомірними дії приватного виконавця з приводу реалізації квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, належної скаржнику, те, що вказана справа не підсудна Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області, суд вважає за необхідне передати скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК», ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІОТЕХ СІСТЕМС», приватний виконавець ОСОБА_2, на дії приватного виконавця на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю, що буде відповідати положенням ч.1 ст. 30, ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 30,31,260,261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Передати скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК», ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІОТЕХ СІСТЕМС», приватний виконавець ОСОБА_2, на дії приватного виконавця за територіальною підсудністю на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи, яким ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3