КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Київ

Справа № 22-ц/824/4216/2019 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Литвинова І.В.

Унікальний №757/24703/18-ц Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Борисової О.В.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, третя особа: Берегівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, третя особа: Берегівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 09 листопада 2017 року № 19735 вчинений на користь ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення боргу з ОСОБА_1 , покласти всі судові витрати на ПАТ КБ «Приватбанк».

В обґрунтування позову посилався на те, що 26 травня 2011 року ним була заповнена та подана до ПАТ КБ «Приватбанк» анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у банку за №220210904, в якій він висловив своє бажання отримати кредитну лінію у розмірі 6 500,00 грн.

Однак без погодження будь-яких умов.

ПАТ КБ «Приватбанк» збільшив кредитний ліміт на картковому рахунку без укладення кредитного договору та без підписання договору «Умови та правила надання банківських послуг».

Позивач вважав, що кредитний договір не було укладено, а перерахування на його рахунок у вигляді збільшення ліміту, можливо є помилковим.

Він періодично користувався грошовими коштами та повертав їх на свій рахунок шляхом його поповнення.

Після відвідування у квітні 2018 року відділення банку, позивачем було виявлено нарахування відсотків та неустойки, на грошові кошти, якими він користувався, та отримання виконавчого напису про стягнення з нього заборгованості в сумі 22 213,80 грн., який знаходиться на виконанні у Берегівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Наголошував, що анкета-заява від 26 травня 2011 року є одностороннім вхідним документом, про що свідчить підпис співробітника банку у розділі «Відмітка банку» про отримання заяви, що передбачено будь-якою інструкцією з діловодства. Сама анкета-заява свідчить лише про намір отримати кредитну лінію, тобто вона повинна передувати укладенню кредитного договору у письмовій формі.

Така анкета-заява не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», а саме не містить обов`язкових реквізитів та інформації, яку повинен містити кредитний договір, тому нарахування банком відсотків та неустойки є безпідставним та спірним.

Окрім того, банком було завищено розрахунок суми боргу за основним платежем (тілом), внаслідок неправомірного зарахування платежів у рахунок безпідставного погашення відсотків та неустойки, сам розрахунок є суперечливим, а підсумкові суми у ньому не збігаються.

Позивач вважав виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент його вчинення, банком та позивачем не було укладено кредитного договору, період охоплений виконавчим написом перевищує шість років і чотири місяця.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 29 грудня 2018 року, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилався на те, що розглядаючи справу, суд першої інстанції повністю проігнорував наведені в позові доводи щодо відсутності кредитного договору в розпорядженні нотаріуса при вчинені ним виконавчого напису.

Під час винесення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду України стосовно того, що кредитний договір укладається виключно у письмовій формі, в тому числі договір про надання споживчого кредиту. У випадку укладання його з недодержанням письмової форми, він є нікчемним, більш того, недодержання письмової форми тягне його нікчемність та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його нікчемністю.

Серед документів наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, кредитний договір відсутній.

Суд першої інстанції визнав анкету-заяву кредитним договором, що не було предметом спору, проігнорувавши вимоги щодо укладання договору про споживчий кредит передбачені пунктами 2.1, 2.3, 3.3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Національного банку України від 10 травня 2007 року за №168.

Інформація передбачена Постановою Національного банку України № 168 не була надана позивачу банком до моменту підписання анкети-заяви, співробітник банку надав її усно лише частково, зокрема про те, що остаточні умови будуть викладені в кредитному договорі, який з позивачем укладено не було.

Посилання суду першої інстанції на ст. 628 ЦК України, щодо змішаного договору, є недоречними, адже кредитний договір має окреме визначення в ЦК України та не дотримання процедури його укладення, тягне за собою його нікчемність, не створює юридичних наслідків та не потребує визнання такого правочину недійсним в судовому порядку.

Представлена нотаріусу письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, позивачем не отримувалась, доказів протилежного банком надано не було, а тому розмір боргових зобов`язань не можна вважати безспірним.

Наданий нотаріусу розрахунок заборгованості містить інформацію про нарахування неустойки за період більше ніж рік, що суперечить положенням п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Банком здійснювалось неправомірне зарахування платежів позивача в рахунок погашення відсотків та неустойки за відсутності укладеного кредитного договору.

Відомості в розрахунку заборгованості суперечливі, оскільки розмір боргу в таблиці є меншим за вказаний розмір боргу в підсумках під таблицею.

За відсутності будь-яких пояснень банку щодо існуючих розбіжностей, суд першої інстанції позбавив позивача можливості клопотати в іншому судовому процесі про зменшення розміру збитків та неустойки, відповідно до положень ч.2 ст.616 ЦК України.

Судом повністю було проігноровано положення ст.88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до приписів якого, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Період за який підлягає стягненню заборгованість на підставі виконавчого напису нотаріуса становить більше шести років (з 26 травня 2011 року по 03 жовтня 2017 року).

Судом першої інстанції не було перевірено всі доводи боржника, не встановлено факт дійсного існування у боржника безспірної заборгованості перед стягувачем на момент вчинення виконавчого напису та її розмір, а також не встановлено відсутність/існування між сторонами невирішених спорів стосовно розміру заборгованості на момент вчинення виконавчого напису.

В судовому засіданні апелянт підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату час і місце розгляду справи по суті, свого представника до суду не направив.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату час і місце розгляду справи по суті, свого представника до суду не направив.

Третя особа Берегівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату час і місце розгляду справи по суті, свого представника до суду не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 травня 2011 року позивач заповнив та подав відповідачу Заяву-анкету № 220210904 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів).

Відповідно до змісту Заяви-анкети від 26 травня 2011 року № 220210904, позивач, ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПРИВАТБАНКУ, виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну карку «Універсальна» з кредитним лімітом 6 500,00 грн. та погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифів, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, у тому числі заявник погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті банку, вимоги яких зобов`язався виконувати та регулярно ознайомлюватися із змінами на сайті банку позивач /а. с. 11/.

09 жовтня 2017 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р. О. із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором б/н від 26 травня 2011 року, оскільки станом на 03 жовтня 2017 року загальна сума заборгованості з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, починаючи з 26 травня 2011 року, становить 61 104,41 грн., з якої 22 213,80 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 20 097,45 грн. - нараховані відсотки, 15 407,24 грн. - пеня, 500,00 грн. - штраф у фіксованій частині, та 2 885,92 грн. - відсоток від суми заборгованості по штрафу /а. с. 13-14/.

09 жовтня 2017 року відповідач АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» направив позивачеві письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 26 травня 2011 року /а. с. 18, 19/.

З наданої виписки вбачається, що позивачем до 25 вересня 2014 року виконувались умови договору, а 26 вересня 2014 року виникли порушення умов договору, таким чином стягнення за кредитним договором здійснюється з 26 вересня 2014 року.

Відхиляючи позов, суд першої інстанції зазначив, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 2.7.1.4.5. публічного кредитного договору, умови якого оприлюднені на сайті АТ «КБ «Приватбанк», передбачено, терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів та будь-яких інших платежів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 (п`ять) років.

Тобто перебіг позовної давності почався з 26 вересня 2014 року і закінчується 25 вересня 2019 року, тому виконавчий напис від 09 листопада 2017 року за реєстровим № 19735 вчинено у межах позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що рішення суд першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 зазначеного закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з виконавчим написом нотаріуса Швець Р.О. від 09 листопада 2017 року строк за який проводиться стягнення зазначений з 26 травня 2011 року по 03 жовтня 2017 року (а.с. 12), тобто з перевищенням трирічного строку, що є невідповідністю вимог закону.

При цьому, колегія суддів вважає, що може бути застосований строк давності встановлений тільки законом, тобто строки позовної давності встановлені договором, при вчиненні виконавчого напису у даному випадку не враховуються.

У даному випадку можливо було вчинити два виконавчих напису на строк який не перевищує зазначений в ст.88 Закону України «Про нотаріат».

В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі ВССУ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 07 лютого 2014 року № 2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином доводи скаржника щодо невідповідності вчиненого спірного виконавчого напису нормам законодавства, зокрема ст. 88 Закону України «Про нотаріат», знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Інші доводи скаржника колегія суддів не приймає, оскільки вони є безпідставними.

Враховуючи викладене колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасуванню рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича, третя особа: Берегівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №19735 від 09 листопада 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» боргу в розмірі 61 104 (шістдесят тисяч сто чотири) гривні 41 копійка.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»(, МФО 305299, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»(, МФО 305299, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1 057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.В. Борисова