Житомирський апеляційний суд
Справа №272/314/18 Головуючий у 1-й інст. Карповець В. В.
Категорія 19 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області, постановлену 27 лютого 2019 року суддею Карповцем В.В., у м. Андрушівці у справі №272/314/18 за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення їх позову до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_3, відділу Держгеокадастру в Андрушівському районі, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання незаконною державної реєстрації земельних ділянок, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, поновлення державної реєстрації договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом про визнання незаконними та скасування наказів головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, скасування державної реєстрації земельних ділянок, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, поновлення державної реєстрації договору оренди №20 від 21.08.2007, визнання укладеною додаткової угоди №1 на оренду спірних земельних ділянок.

У грудні 2018 року позивачі подали заяву про забезпечення позову шляхом встановлення обовязку ОСОБА_3 або іншим особам вчиняти будь-які дії по втручанню в користування позивачами предметом позову - спірними земельними ділянками за договором оренди за призначенням. Заборонити ОСОБА_3 та іншим особам заважати позивачам здійснювати усі види сільськогосподарських робіт з обробки земельних ділянок, внесення добрив, засівання, збирання врожаю, тощо до ухвалення остаточного судового рішення у справі.

Ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову повернуто заявникам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви про забезпечення позову.

Зазначає, що вимога позивачів про забезпечення позову відповідала принципу розумності та обґрунтованості, забезпечувала збалансованість інтересів позивачів, як орендарів спірних земельних ділянок. Вважає, що саме такий захід, як заборона ОСОБА_3 та іншим особам втручатися у використання спірних земельних ділянок за призначенням, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Разом з тим, відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову утруднить виконання судового рішення, а у разі невжиття таких заходів, сприятиме порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивачів та держави. У свою чергу, відповідачі, заперечуючи проти задоволення заяви про забезпечення позову, не обґрунтували свою позицію.

Із відзиву на апеляційну скаргу, поданого Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області вбачається, що Управління заперечує щодо задоволення апеляційної скарги. Зазначає, що спірна земельна ділянка перебуває у користуванні позивачів, будь-яких фактичних доказів про втручання у господарську діяльність останніх сторонніми особами суду надано не було.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Статтями 150, 151 ЦПК України визначено види забезпечення позову, зміст та форма відповідної заяви. Зокрема, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності.

За змістом ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається зі змісту прохальної частини заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зазначили конкретного виду забезпечення позову, визначеного у ч. 1 ст. 150 ЦПК України з обґрунтуванням його необхідності, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення заяви заявникам.

Вищенаведені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не перешкоджають заявникам повторно звернутись до суду із заявою про забезпечення позову належної форми і змісту на будь-якій стадії розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 25 квітня 2019 року.