Справа № 314/1505/18
Провадження № 2/314/94/2019
Повне рішення суду, складено 10 червня 2019 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Вільнянськ 28 травня 2019 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя - Кофанов А.В.,

при секретарі - Лазечна Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому вимагає стягнути з відповідачку грошову суму у розмірі 1 гривня на відшкодування моральної шкоди, у зв`язку із невиконанням нею рішення органу опіки та піклування щодо порядку спілкування із неповнолітньою донькою ОСОБА_3 .

Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області № 3 від 31.10.2016 року, відповідачці ОСОБА_2 було рекомендовано сприяти спілкуванню ОСОБА_3 із батьком ОСОБА_1 за допомогою технічних засобів зв`язку; був встановлений графік такого спілкування - щовечора з 19-00 до 19-30, за умови задовільного стану здоров`я дитини. Проте відповідачка ОСОБА_2 , за твердженням позивача, не виконує це рішення та перешкоджає спілкуванню батька з дитиною. Враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами.

Під час судового розгляду представник відповідача адвокат Шумський І.В. підтримав позов, просить задовольнити заявлені вимоги, вказуючи, що рішення органу опіки та піклування було обов`язковим для виконання, але відповідачка його не виконує, чинить перешкоди спілкуванню дитини і доньки; через це позивач зазнає душевних хвилювань, це шкодить його емоційному стану, оскільки таким чином втрачається родинний зв`язок між ним і донькою.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Ведмедовська Г.О. позов не визнали, вважаючи його необґрунтованим; пояснили суду, що відповідачка не перешкоджала спілкуванню дитини та батька, це спілкування обмежувалося лише у випадках, коли дитина хворіла; прохають відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, підстав для задоволення позову не знаходить.

Так, згідно чч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до чч.5-7 цієї ж статті, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог позивач та його представник надали суду:

заяви позивача та його представника до органу опіки та піклування від 14.12.2017 року, від 12.01.2018 року, від 26.01.2018 року, від 22.02.2018 року, від 15.03.2018 року, від 16.07.2018 року щодо невиконання відповідачкою обов`язку забезпечити спілкування між позивачем та донькою;

листи служби у справах дітей № О-120 від 03.11.2016 року, № О-134 від 15.12.2017 року, № 03-21/19 від 18.01.2018 року, № 03-21/63 від 30.01.2018 року, № О-15 від 02.03.2018 року, № 03-21/205 від 21.03.2018 року;

роздруківку електронного листування між сторонами за березень 2018 року (досліджена судом за згодою обох сторін).

Проте досліджені докази не містять конкретних відомостей про факти перешкоджання відповідачкою спілкуванню між позивачем та його донькою Златою на порушення порядку, встановленому рішенням комісії з питань захисту прав дитини Вільнянської райдержадміністрації Запорізької області № 3 від 31.10.2016 року, а заяви позивача з цього приводу до органу опіки та піклування містять лише його суб`єктивну позицію щодо цього. Інші докази на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, позивач та його представник суду не надали.

Крім того, суд зазначає, що поданий позов не містить конкретних відомостей відносно того, коли саме та за яких обставин відповідачка перешкоджала виконанню рішення органу опіки та піклування, позовна заява з цього приводу містить лише твердження загального характеру.

За таких обставин суд вважає, що позивач не довів належними доказами обґрунтованість своїх позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 13, 89, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні цивільного позову:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП (ІПН) НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про визнання дій протиправними та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В. Кофанов

28.05.2019 року

Суддя Андрій Валентинович Кофанов

11.06.2019