Справа № 165/1521/18 Головуючий у 1 інстанції: Василюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/474/19 Категорія: 68 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Нововолинська міська рада Волинської області, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 11 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою з 01 червня 2003 року.

Заяву мотивовано тим, що з листопада 2002 року він зареєстрований та проживає у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власницею якої є ОСОБА_3 Наприкінці 2002 року вона виїхала на постійне місце проживання в Республіку Білорусь, звідки була родом, і з того часу про неї немає ніяких відомостей. Перед від'їздом ОСОБА_3 запропонувала сплатити частину коштів за «передачу» йому квартири та залишила всі відповідні документи. Так як він був прописаний у вказаному житлі, тому вважав що після зняття ОСОБА_3 з реєстрації квартира перейшла у його власність. У жовтні 2009 року він був знятий з квартирного обліку виконкому Нововолинської міської ради у зв'язку із забезпеченням житловою площею АДРЕСА_2. Він за власні кошти здійснив реконструкцію квартири, сплачує комунальні платежі та несе витрати по утриманню житла, однак будівельний паспорт на забудову земельної ділянки та реконструкцію квартири оформлені на власницю житлового приміщення ОСОБА_3 У зв'язку з цим він позбавлений права розпоряджатись вказаною квартирою. Протягом 15-ти років, а саме з кінця 2002 року, йому нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_3, всі намагання віднайти її не дали позитивного результату. Просить визнати ОСОБА_3 безвісно відсутньою.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 11 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Нововолинська міська рада Волинської області, залишено без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України та розяснено заявнику право подати позов на загальних підставах.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що висновок суду першої інстанції про ймовірну наявність спору про право є передчасним, оскільки він не підтверджений доказами. Власницею квартири в якій він проживає понад 15 років та правомірно користується є особа, місце перебування якої невідоме понад 15 років, що породжує для заявника труднощі та невизначеність.

Таким чином, покликаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Нововолинська міська рада Волинської області подала відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що не зясовано місце постійного проживання ОСОБА_3, а тому неможливо встановити, що саме в місці її постійного проживання немає відомостей про її місце перебування, заявник не писав заяв в поліцію про розшук зниклої особи, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав.

Інші учасники справи, їх представники в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з'явились.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту заяви, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутньою з 01 червня 2003 року.

З матеріалів справи встановлено, що на розгляді Нововолинського міського суду вже перебувала аналогічна заява ОСОБА_1, у задоволенні якої судом було відмовлено у звязку з тим, що заявник та його представник не надали доказів, які б підтверджували безвісну відсутність ОСОБА_3 (а.с.32-33).

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно положень ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, як пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтвердили, що визнання особи безвісно відсутньою заявнику необхідно у зв'язку з виникненням спору щодо нерухомого майна, належного цій особі, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даній справі існує спір про право, а саме щодо майна ОСОБА_3, що дає підстави вважати, що спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а не окремого.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному дослідженні обставин у справі, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення постанови, судові накази.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 375, 381, 382, 383, 384 Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 11 березня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді