Ухвала

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 205/4176/18

провадження № 61-6279ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договоромпро стягнення заборгованості за кредитним договором від 08 вересня

2010 року у розмірі 28 104,98 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 2 374,96 грн., заборгованість за процентам за користування кредитом - 20 765,50 грн; заборгованість за пенею - 3 150 грн; штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 1 314,52 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська

від 05 жовтня 2018 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором від 08 вересня 2010 року у розмірі 3 919,69 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 2 374,96 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 1 544,73 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року заочне рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська

від 05 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року.

У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що дана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для учасника справи, а саме для АТ КБ «ПриватБанк», а тому є підстави, передбачені підпунктами «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто ціна позову становить 28 104,98 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення «Воловік проти України», № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України, однак з метою формування єдиної правозастосовчої практики судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню, тому відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 394, 395, 402 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Ленінського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу № 205/4176/18 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська