У Х В А Л А

26 квітня 2019 року м. Київ

№22-ц-вп/824/273/2019

Київський апеляційний суд у складі судді - доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання визначення суду для забезпечення розгляду справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року справу передано Київському апеляційному суду для визначення підсудності, на підставі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 31 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у зміні територіальної підсудності зазначеної справи слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 187 ЦПК України, суддя при вирішенні питання про прийняття позовної заяви до розгляду має перевірити чи підсудна справа цьому суду.

Згідно зі ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Стаття 27 ЦПК України визначає основне правило підсудності: позови до суду подаються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування фізичної особи або за місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридичної особи - відповідача.

Поряд з тим, ст. 28 ЦПК України містить правила, які можуть застосовуватись і до заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, частина 1 вказаної статті визначає, що позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей, за своїм зареєстрованим місцем проживання - АДРЕСА_1, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації проживання /а.с. 5/.

Отже, оскільки право вибору суду у разі подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів належить позивачу і цим правом скористалась ОСОБА_1, тому місце проживання відповідача не має значення для визначення підсудності, а отже відсутні підстави для зміни територіальної підсудності відповідно до ст.. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

За таких обставин, справа підлягає поверненню до Шевченківського районного суду м.Києва.

Керуючись ст.23 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у зміні територіальної підсудності заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Справу повернути до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна