печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15 квітня 2019 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Бортницької В.В.

при секретарі Бондаренко О.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення права власності ОСОБА_3 на частку у розмірі 1/4 (одна четверта) частина чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 81,70 кв. м, та житловою площею 51,40 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до договору дарування від 19 жовтня 2000 року зареєстрованого в реєстрі за №3131, позивач набула у власність ? (одну другу) частину квартири, після чого стала власником ? (трьох четвертих) частин квартири загальною площею 81,70 кв. м, та житловою площею 51,40 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а власником ? (однієї четвертої) частини квартири залишився відповідач.

У вищезазначеній квартирі Відповідач фактично не проживає, участі в утриманні квартири, сплаті комунальних послуг не бере, спільне використання квартири із відповідачем є неможливим.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, свого представника та письмових заперечень до суду не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч. 1 ст. 280 та ст. 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, заслухавши представника позивача, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 31 березня 1993 року №775, записаного в реєстрову книгу за №3262 05 квітня 1993 року виданого відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району м. Києва, власниками на праві приватної спільної сумісної власності 4 (чотирьох) кімнатної квартири загальною площею 81,70 кв. м, та житловою площею 51,40 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, були ОСОБА_4 (батько позивача), ОСОБА_5 (мати позивача), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (син позивача, та відповідач у справі), у рівних долях, тобто кожному належала частка ? (одна четверта) у спільному майні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 співвласник квартири ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 20 вересня 1998 року.

Частку у розмірі ? (одна четверта) частина квартири успадкувала ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 вересня 1999 року, в результаті чого стала власником ? (однієї другої) частини вищезазначеної квартири, що підтверджується Довідкою-характеристикою від 03 жовтня 2000 року за №392538.

Відповідно до Договору дарування ? (однієї другої) частини квартири від 19 жовтня 2000 року зареєстрованого в реєстрі за №3131, позивач набула у власність ? (одну другу) частину квартири, після чого стала власником ? (трьох четвертих) частин спірної квартири, а власником ? (однієї четвертої) частини квартири залишився відповідач.

Відповідач у спірній квартирі фактично не проживає, що підтверджується Актом від 01.04.2019 року складеного мешканцями АДРЕСА_1, за участю майстра та в. о. начальника ЖЕД «ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО» .

Оскільки відповідач проживає у іншому житлі, частка в спірній квартирі не використовується ним для задоволення власних житлових потреб, є незначною та не може бути виділеною в натурі, квартира є неподільною, так як неможливо розділити місця спільного користування: ванну, туалет, кухню, спільне володіння і користування майном є неможливим, суд приходить до висновку, що припинення права власності на частку в квартирі не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача.

Відповідно до звіту про вартість майна, вартість ? (однієї четвертої) частини вищезазначеної квартири станом на 13 лютого 2019 року становить 383 239,00 грн. (триста вісімдесят три тисячі двісті тридцять дев'ять гривень) 00 коп.

Відповідно до квитанцій, наданих позивачем, зазначена сума коштів внесена на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Частиною 1 статті 365 Цивільного кодексу України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Разом з цим, відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в Ухвалі від 05 жовтня 2017 року у справі №308/2858/15-ц, «аналіз положень ст. 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 Цивільного кодексу України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи встановлені судом факти, а саме те, що позивач є власником ? (трьох четвертих) частин спірної квартири, а відповідач, який є власником ? (однієї четвертої) частини, яка є незначною, в даній квартирі не проживає та фактично не використовує її для задоволення своїх житлових потреб, спільне використання майна є неможливим, так як сторони не змогли досягти згоди щодо цього в позасудовому порядку, а також те, що припинення права власності відповідача на його частку в майні не завдасть йому істотної шкоди як співвласнику, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, у зв'язку з чим вважає за необхідне припинити право власності ОСОБА_3 на ? (одну четверту) частину квартири, загальною площею 81,70 кв. м, та житловою площею 51,40 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість ? (однієї четвертої) частини квартири загальною площею 81,70 кв. м, та житловою площею 51,40 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 383 239,00 грн. (триста вісімдесят три тисячі двісті тридцять дев'ять гривень) 00 копійок та визнати право власності на ? (одну четверту) частину квартири за ОСОБА_2.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 365 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на частку у розмірі ? (одна четверта) частина чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 81,70 кв. м, та житловою площею 51,40 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? (одну четверту) частину квартири загальною площею 81,70 кв. м, та житловою площею 51,40 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість ? (однієї четвертої) частини квартири загальною площею 81,70 кв. м, та житловою площею 51,40 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 383 239,00 грн. (триста вісімдесят три тисячі двісті тридцять дев'ять гривень) 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_3 АДРЕСА_2

Суддя В.В. Бортницька