Справа № 478/358/19 Провадження № 2/478/170/2019
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

17 травня 2019 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Томашевського О.О., за участю секретаря судових засідань Григоренко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу Завалієв А.А., де просила суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8921, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу від 02.10.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 боргу в загальному розмірі 36197 грн. 12 коп. на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що постановою головного державного виконавця Казанківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 24.01.2018 року було відкрито виконавче провадження №55480271 про стягнення з позивача за виконавчим написом Приватного нотаріуса Завалієва А.А. вчиненого на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 36197,12 грн. та 1800 грн. за вчинення виконавчого напису.

Проведення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса позивач вважає незаконним, оскільки у нотаріуса були відсутні підстави вважати розмір заборгованості позивача безспірним. Також нотаріусом не було враховано строк позовної давності щодо заявлених відповідачем, який становить 3 роки щодо основних вимог та 1 рік щодо пені.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 26.03.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Витребувано у відповідача документи що підтверджують наявність, розмір та безспірність заборгованості ОСОБА_1 , а також: належним чином завірену копію кредитної справи за кредитним договором від 23.08.2012 року (б/н), укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та позивачем; належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують отримання грошових коштів за кредитним договором від 23.08.2012 року (б/н) позивачем; належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують нарахування процентів за користування кредитом, штрафних санкцій за кредитним договором тощо, від 23.08.2012 року (б/н); розрахунок заборгованості по кредитному договору від 23.08.2012 року (б/н), укладеному між банком та позивачем, з урахуванням всіх платежів здійснених позивачем в рахунок погашення заборгованості; письмові вимоги банку про усунення порушень (виконання зобов`язань) за кредитним договором укладеними між банком та позивачем, з доказами направлення на адресу позивача; інформацію щодо наявності невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та позивачем.

Витребувано у третьої особи всі наявні документи, що підтверджують наявність, розмір, та безспірність заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», на підставі яких вчинялася нотаріальна дія щодо виконавчого напису, виданого 02 жовтня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі за № 8921, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», заборгованості в розмірі 34397 грн. 12 коп.

У відведений в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачем будь-яких із витребуваних судом документів, надано не було. Третьою особою було надіслано до суду документи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що відповідач звернувся до Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. у зв`язку з наявністю у позивача заборгованості перед банком в розмірі 34397 грн. 12 коп., в тому числі:

-9934 грн. 66 коп. заборгованість за тілом кредиту;

-6378 грн. 24 коп. заборгованість за відсотками;

-13113 грн. 54 коп. заборгованість з пені та комісії;

-4970 грн. 68 коп. заборгованість по штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

02 жовтня 2017 року, Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис №8921, відповідно до якого стягнуто заборгованість з позивача за період з 23.08.2012 року по 03.07.2017 рік в розмірі 34397 грн. 12 коп.

Розмір витрат на вчинення виконавчого напису склали 1800 грн. 00 коп.

Постановою головного державного виконавця Казанківського відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 24.01.2018 року було відкрито виконавче провадження №55480271 на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. від 02.10.2017 року №8921.

Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.

Так, згідно вказаного Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, для вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса останньому було надано:

- копію Генеральної угоди від 23.08.2012 року про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг з отриманням кредитної картки з кредитом у розмірі 16213 грн., яка містить інформацію щодо особи позичальника, розміру та валюти кредиту, яку позивач отримав, порядок погашення заборгованості та місячний платіж, а також факт ознайомлення позичальника з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правила надання послуг;

- розрахунок заборгованості по кредиту за період з 23.08.2011 року по 03.07.2017 рік;

- письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 23.08.2012 року з доказами направлення на адресу позивача.

Проте, нотаріусу не було надано Умови і Правила надання банківських послуг, Правила надання послуг, а також банківські тарифи за весь період кредитування, які в сукупності складають зміст кредитного договору та в яких викладена необхідна для вчинення виконавчого напису інформація, зокрема щодо зміни порядку нарахування (формули нарахування) відсотків, встановлення та розмір неустойки (штрафу, пені) тощо.

Також не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (замість цього надано розрахунок заборгованості, що не є тотожним поняттю «виписка банку», тобто первинний документ, який фіксує факт виконання господарської операції та служить підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах («Перелік типових документів», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5).

Таким чином, в розпорядженні нотаріуса не було усіх необхідних для вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості документів, передбачених постановою КМ України від 29 червня 1999 року, №1172, що б вказували на безспірність боргу, а тому останнім порушено встановлену законом процедуру вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Все наведене вище в своїй сукупності, вказує на той факт, що нотаріусу не було надано належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Також, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не має обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» належить встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 року по справі № 6-887цс17.

Тому суд також звертає увагу на те, що у порушення ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за період, що перевищує три роки. Дана обставина виключає безспірність заборгованості, яку законодавець пов`язує із загальним строком позовної давності, незалежно від того, чи переривався її перебіг чи ні.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. у зв`язку іззадоволенням судом вимоги немайнового характеру.

Керуючись ст.ст.12,13,81, 89, 141, 259,264-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ПАТ КБ «Приватбанк» (м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ЄДРПОУ 1436070), третя особа: Приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович (14000 АДРЕСА_2 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис №8921 який вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем від 02 жовтня 2017 року щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу в загальному розмірі 34397 грн. 12 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та боргу за вчинення виконавчого напису в розмірі 1800 грн. 00 коп. - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано суддею 17.05.2019 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський