Справа № 481/336/19
Провадж.№ 2/481/212/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.04.2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Бондаренко Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог, орган опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

05.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідним цивільним позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно з яким, посилаючись на ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає разом з нею, просила ухвалити судове рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно зазначеної дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказала, що під час спільного проживання без реєстрації шлюбу у її двоюрідної сестри, відповідачки по справі ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року син ОСОБА_4 , відомості про батька якого вона вказала під час реєстрації його народження в органі РАЦСу відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Після народження дитини ОСОБА_3 стала проживати з ним у своїх діда та баби ОСОБА_7 і ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 . Однак у серпні 2014 року, ОСОБА_3 відвезла дитину до Миколаївського будинку дитини та залишила її там, оскільки бажала створити собі нову сім`ю і немала можливості піклуватися про дану дитину. Однак, біологічний батько, відповідач у справі ОСОБА_2 , визнав своє батьківство стосовно вказаної дитини, подавши відповідну заяву до органу РАЦСу та забрав сина з дитячого будинку і став проживати з ним по АДРЕСА_3 біля вищезгаданих діда та баби. Але мати дитини відмовилася проживати разом з дитиною, створила собі нову сім`ю і стала проживати окремо в с. В. Павлівка Новобузького району Миколаївської області. З часом батько ОСОБА_2 залишив малолітнього сина ОСОБА_4 на діда з бабою та виїхав проживати за місцем своєї реєстрації - с. Загальна Користь Новобузьького району Миколаївської області. Тому, фактично утриманням та вихованням хлопчика займалися дід та баба ОСОБА_7. З 2014 року малолітній хлопчик ОСОБА_4 перебував на обліку служби справах дітей Новобузької РДА, як дитина, яка потрапила у складні життєві обставини. Однак у 2018 році баба ОСОБА_8 померла і дитина з 22.12.2018 року стала проживати у родині позивача. Вказала, що зазначена поведінка відповідачів свідчить про ухилення їх від виконання батьківських обов`язків з утримання свого сина, що і змусило її звернутися до суду в інтересах даної дитини з вказаним цивільним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала даний позов і просила його задовольнити, пояснила, що відповідачка ОСОБА_3 , нещодавно народила ще одну дитину, яка потребує лікування та догляду, а тому через неможливість утримувати та доглядати свого сина ОСОБА_4 , 2013 р . н . привезла його до неї за місцем проживання у Київській області та попросила залишити даного хлопчика у неї. Тому з 22.12.2018 року ОСОБА_4 перебуває виключно на її утриманні, до цього часу жоден з його батьків, відповідачів у справі, не допомагав у будь-який спосіб у його утриманні та вихованні, не відвідували його та не спілкувалися з ним.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні пред`явлений до нього позов визнав повністю, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_4 , 2013 р . н .

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду відзив, згідно з яким позовні вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення. Правові наслідки позбавлення її батьківських прав, передбачені ст. 166 СК України, їй відомі. Просила справу розглядати за її відсутності.

Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Новобузької РДА, Бондаренко Н. В ., підтримала висновок зазначеного органу щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батьківських прав стосовно їхнього сина ОСОБА_4 , 2013 року народження , не заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1 , посилаючись на достатність для цього підстав. Вказала, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово звертався до служби у справах дітей Новобузької РДА з питанням відмови від сина.

Вислухавши пояснення сторін по справі позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно свідоцтва про народження (копії) серії НОМЕР_1 , виданого Відділом ДРАЦС РС Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області 12.09.2014 року, є батьками малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

На підставі заяви відповідача ОСОБА_3 від 21.08.2014 року малолітнього ОСОБА_4 , згідно розпорядження Новобузької РДА Миколаївської області № 308-р від 27.08.2014 року, було направлено на 6 місяців до Миколаївського обласного будинку дитини у зв`язку з тяжким матеріальним становищем відповідача.

Як встановлено під час судового розгляду у справі, що не заперечував сам відповідачОСОБА_2 , останній будучи проти перебування дитини у дитячому будинку, визнав своє батьківство стосовно даного хлопчика, про що свідчить дані згаданого свідоцтва про його народження (а.с. 11), і забрав дитину з Миколаївського обласного будинку дитини за місцем проживання діда та баби ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 , однак з часом зрозумів, що не в змозі утримувати та виховувати сина, залишив його проживати разом з дідом та бабою, а сам став проживати від неї відокремлено.

Факт проживання малолітнього ОСОБА_4 лише з подружжям пенсіонерів його бабою та дідом ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зафіксовано також актом обстеження умов проживання, складеного комісією служби у справах дітей Новобузької РДА 04.09.2015 року.

Крім цього, як видно зі змісту розписки, складеної ОСОБА_3 22.12.2018 року остання, у зв`язку з скрутним майновим станом, передала свого малолітнього сина ОСОБА_4 , на необмежений час позивачці ОСОБА_1

Згідно акту проживання, складеного 27.03.2019 року депутатом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинський районКиївської області, довідки ДНЗ «Золотий колосок» від 10.04.2019 року, хлопчик ОСОБА_4 , на час розгляду справи, до вирішення питання про його опіку, проживає у родині позивачки за адресою: АДРЕСА_5 , до складу якої входять також її чоловік ОСОБА_10 та діти ОСОБА_11 , 2000 р.н., ОСОБА_12 , 2007 р.н., ОСОБА_13 , 2007 р.н. та ОСОБА_14 , 2012 р.н. Малолітній ОСОБА_4 , з 01.02.2019 року по теперішній час відвідує місцевий дитячий садок.

Як видно з виписки з історії хвороби даного хлопчика від 30.01.2019 року, у нього діагностовано педагогічну занедбаність, загальне недорозвинене мовлення, рекомендовані заняття з психологом та логопедом.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новобузької РДА від 18.02.2019 року, відповідачі не проявляють батьківського занепокоєння про долю сина, не цікавилися його справами, успіхами та здоров`ям, тому позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_4 , є доцільним і буде відповідати інтересам дитини (а.с. 14).

Згідно ст. 3 Конвенції «Про права дитини» (ратифікованої ВР України №789-XII від 27.02.91р.). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Сукупність досліджених доказів вказує на те, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які являють батьками малолітнього ОСОБА_4 , 2013 р.н ., у різний спосіб умисно самоусунулися від виховання своєї дитини та в порушення вимог ст.150 СК України протягом тривалого часу при наявності реальної можливості не проявляли щодо сина батьківського піклування, не вчиняли дій щодо участі у його вихованні, утриманні, піклуванні про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що згідно вимог п.1, 2 ч.1 ст.164 СК України є підставами для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав.

Крім того, суд вважає за необхідне пояснити відповідачам, що згідно ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах.

На стягненні з відповідачів судових витрат, які позивач понесла у зв`язку з розглядом справи, остання не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ), третя особа без самостійних вимог, орган опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області (Миколаївська область, м. Новий Буг, вул. Гребеннікова,1), про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати органові опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області для подальшого влаштування дитини.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.04.2019 року.

Головуючий суддя Вжещ С.І.