Справа №203/1394/18
Провадження №2/0203/111/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-позивачки ОСОБА_1;

-представника позивачки ОСОБА_2;

-відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іванов Олександр Іванович, про визнання права власності на майно,

у с т а н о в и в:

19 квітня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іванов О.І., про визнання права власності на майно. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка у період від травня 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 За час спільного проживання вони, зокрема, відкрили депозитний рахунок із внеском 5 400,00 доларів США. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Відповідачі (батько та брат померлого) заперечують право позивачки на половину вказаного майна, що стало причиною її звернення до суду з позовом про визнання права власності на Ѕ частину депозитного вкладу з відсотками (а.с.а.с. 3 - 9).

У судовому засіданні позивачка, її представник підтримали заявлений позов, пояснивши, що факт спільного проживання з ОСОБА_6 встановлено рішенням суду, що набрало законної сили, отже не потребує додаткового доведення.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши, що позивачка не є спадкоємцем майно його сина, отже не має права на частку коштів, розміщених на депозитному рахунку.

ОСОБА_4 до суду не з'явився, був повідомлений належним чином (а.с.а.с. 51, 71, 80 - 106).

Третя особа до суду також не з'явилася, звернувшись із заявами про розгляд справи за його відсутності (а.с.а.с. 45, 113).

06 серпня 2018 року ОСОБА_3 подав відзив на позов, у якому виклав доводи, аналогічні викладеним у судовому засіданні (а.с.а.с. 58 - 60).

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом було встановлено, що позивачка у період від травня 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Викладені вище обставини встановлені рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2017 року, ухваленим у цивільній справі №203/3476/16-ц (а.с.а.с. 12 - 15).

За життя - 25.03.2016 року, ОСОБА_6 уклав з публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» договір про розміщення вкладу «ГОТІВКА ЩОМІСЯЦЯ» №00441493, за яким уніс на відкритий банком депозитний рахунок НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 5 400,00 доларів США (а.с. 16).

Відповідно до частин 1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Згідно з частиною 1 статті 36 СК шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом з тим, у відповідності зі статтею 74 СК, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Таким чином, при застосуванні статті 74 СК слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Ураховуючи викладене, суд вважає цілком правильним обґрунтування позивачем заявленого позову приписами статті 74 СК.

Судом встановлено, що від травня 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка та ОСОБА_6 проживали одне з одним однією сім'єю, і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Про викладене свідчить рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2017 року, ухвалене у цивільній справі №203/3476/16-ц, що набрало законної сили.

Ураховуючи такий висновок у контексті приписів статті 74 СК, суд вважає, що право спільної сумісної власності позивачки та ОСОБА_6 безумовно поширюється й на кошти, розміщені на депозитному рахунку у ПАТ «Платинум Банк».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 20.02.2012 року №22207362, (справа №6-97цс11), постанові від 12.12.2012 року №28310899 (справа №6-148цс12), які відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) підлягають урахуванню судом.

При цьому суд бере до уваги приписи частини 4 статті 82 ЦПК, за якою обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом при ухваленні рішення у цивільній справі №203/3476/16-ц, зокрема, було встановлено, що від травня 2011 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 не працював і разом з позивачкою займався веденням домашнього господарства, яке включало великий сад та город, де вони вирощували люцерну, картоплю, огірки, томати, утримували свійську птицю (курей, індичок, гусей), продаж чого становив постійний дохід.

У зв'язку з викладеним суд у справі №203/3476/16-ц дійшов висновку про те, що розміщені на банківських рахунках у вказаний період кошти, безумовно, були набуті внаслідок спільної праці позивачки та ОСОБА_6, отже були їхньою спільною сумісною власністю.

Таким чином, зважаючи на приписи частини 4 статті 82 ЦПК, а також беручи до уваги встановлені судом факти й обставини, суд доходить висновку про доведеність позову і наявність законних підстав для його задоволення.

Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 209, 210, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1; АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (РНОКПП - НОМЕР_2; АДРЕСА_2), ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_3; АДРЕСА_3), третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іванов Олександр Іванович, про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину грошового вкладу в сумі 5 400,00 доларів США (2 700,00 доларів США), а також нараховані відсотки, розміщеного у публічному акціонерному товаристві «Платинум Банк» за договором про розміщення вкладу «ГОТІВКА ЩОМІСЯЦЯ» від 25 березня 2016 року №00441493 на рахунку НОМЕР_4.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 26 квітня 2019 року.

Суддя М.О. Католікян