Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/192/19
Провадження по справі 2/281/67/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

за відсутності сторін по справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком,-

ВСТАНОВИВ:

05.03.2019 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: пров. Комсомольський, 6 у смт. Лугини Житомирської області, посилаючись на те, що їй на праві власності належить житловий будинок за вказаною адресою, в якому зареєстрований але фактично не проживає більше 5 років її син ОСОБА_3, житлово-комунальні послуги не сплачує, його особисті речі в будинку відсутні. З проханням самостійно виписатися з будинку відповідач відмовився. У зв'язку з чим, позивач не може вчиняти з житлом будь-які правочини, які дозволені та передбачені чинним законодавством, а також оформити пільги, передбачені законом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву з клопотанням про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву з клопотанням про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак, надіслав на адресу суду заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. ст. 12, 13, 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2017 індексний номер витягу: 97937364 вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по пров. Комсомольському, 6 у смт. Лугини Житомирської області

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Лугинської селищної ради Лугинського району Житомирської області від 21.02.2019 № 879 вбачається, що в житловому будинку за адресою: пров. Комсомольський, 6 в смт. Лугини Житомирської області зареєстровані: ОСОБА_2А, ОСОБА_3

Відповідно до актів обстеження проживання зареєстрованих осіб від 24.01.2019 та 05.02.219 слідує, що на час перевірки комісією, зареєстрованих в ньому осіб, зокрема відповідача не виявлено.

Конституцією України(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16 ,386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема житло житловий будинок, садиба, квартира, як передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст. 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якої вони є.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному позивачу житловому будинку більше пяти років, тому його слід визнати такими, що втратив право на користування цим будинком.

На підставі ст. ст. 319, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком - задовільнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком по провулку Комсомольському, 6, смт Лугини, Лугинського району, Житомирської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 24 квітня 2019 року.

Суддя Г.Д. Свинченко