КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1883/2019
справа №372/3677/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Тиханського О.Б. 26 жовтня 2018 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення майна в натурі та припинення спільної часткової власності,-

встановив:

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1. та господарські споруди, виділивши ОСОБА_2 кімнати у будинку визначені у технічному паспорті під цифрами: 1-5 - житлова; 1-4 - житлова; 1-6 - кухня; II - веранда та господарські споруди: Б - літня кухня; В - погріб під частиною будівлі; Г - сарай; Д - навіс; №1 - колодязь питний; №2 - 3/4 вимощення; №3 - огорожа; №4 - ворота; решту приміщень у будинку визначених у технічному паспорті під цифрами: 1-1 - веранда; 1-2 - кухня; 1-3 - житлова, І - тамбур, та господарські споруди: №2 - 1/4 вимощення; №4 - 1/4 ворота; №5 - огорожа - залишити ОСОБА_3

припинити право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1. та господарські споруди, в виділивши у власність ОСОБА_2 кімнати у будинку визначені у технічному паспорті під цифрами: 1-5 - житлова;1-4 - житлова; 1-6 - кухня; II - веранда та господарські споруди: Б - літня кухня; В - погріб під частиною будівлі; Г - сарай; Д - навіс; №1 - колодязь питний; №2 - 3/4 вимощення; №3 - огорожа; №4 - ворота; решту приміщень у будинку визначених у технічному паспорті під цифрами: 1-1 - веранда; 1-2 - кухня; 1-3 - житлова, І - тамбур, та господарські споруди: №2 - 1/4 вимощення; №4 - 1/4 ворота; №5 - огорожа - залишити ОСОБА_3

Вимоги обґрунтовує тим, що успадкував спочатку 1/2, а потім 1/4 частину вказаного домоволодіння, іншу 1/4 частину успадкувала ОСОБА_3 Також йому належить земельна ділянка, на якій розташовано будинок та господарські споруди.

Будинок має два окремі входи та сторони фактично користуються тими його частинами, про які зазначено в позовних вимогах.

Вказує, що на теперішній час між сторонами виник спір щодо користування цим майном.

Експертним висновком з урахуванням частки у праві власності кожного запропоновано варіант поділу, який відтворено у позовних вимогах.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено:

Поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 3/4 якого належить на праві часткової власності ОСОБА_2 та 1/4 належить на праві часткової власності ОСОБА_3

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на наступні приміщення відповідно до технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 а саме: 1-5 житлова кімната, загальною площею 21,8 кв.м, 1-4 житлова кімната, загальною площею 19,7 кв.м, 1-6 кухня, загальною площею 9,1 кв.м, ІІ веранда загальною площею 7,8 кв.м.

Виділити ОСОБА_3 та визнати з нею право власності на наступні приміщення відповідно до технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 а саме: 1-1 веранда, загальною площею 8,8 кв.м, 1-2 кухня, загальною площею 9 кв.м, 1-3 житлова кімната, загальною площею 10.3 кв.м, І тамбур, загальною площею 3,7 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1.

В частині поділу та припинення права спільної часткової власності на допоміжні приміщення: літню кухню, погріб, сарай, навіс, ворота, вимощення, колодязь, огорожу - відмовлено.

Вирішено також про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесених судових витрат за проведення експертизи у розмірі 7500 грн.

Не погодившись з рішенням суду в частині вирішення вимог, щодо яких відмовлено у їх задоволенні, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення в цій частині скасувати та ухвалити нове про їх задоволення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує доводами позовної заяви, посилається на не врахування судом висновку експертизи про можливість запропонованого способу виділу майна. Також вказує, що спір залишився не вирішеним і судом фактично збільшено частку у майні відповідача.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надала.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з"явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з"явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що відповідно до даних Витягу про реєстрацію прав №28655531 від 12 січня 2011 року та Витягу про державну реєстрацію прав №31889026 від 02 листопада 2011 року ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 серпня 2000 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 червня 2011 року на праві власності належить 3/4 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно даних Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 0,0522 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення Обухівської міської ради №423 від 26 січня 2010 року та згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, є власником земельної ділянки, площею 0,200 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення Обухівської міської ради №423 від 26 січня 2010 року.

Відповідно до даних Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 червня 2011 року ОСОБА_3 належить 1/4 частини вказаного ж будинку.

Згідно даних технічного паспорта, виготовленого 05 листопада 2011 року Обухівським бюро технічної інвентаризації, до складу домоволодіння входить житловий будинок під літерою "А" загальною площею 90,2 кв.м, з яких: 1 - веранда 8.8 кв.м, 2 - кухня 9.0 кв.м, 3 - житлова 10.3 кв.м, 4 - житлова 19.7 кв.м, 5 житлова 21.8 кв.м, 6 - кухня 9.1 кв.м, І - тамбур 3.7 кв.м, ІІ - веранда 7.8 кв.м; а також Б - літня кухня, Г - сарай, В - погріб, б - прибудова, Д - навіс, n1 - колодязь, n2 - вимощення, n3 - n5 всього огорожі.

На підставі заяви ОСОБА_2, судовим експертом Українського незалежного інституту судових експертиз Голубенко І.М., проведено будівельно-технічне дослідження, за результатами якого наданий висновок №11/11-2017 від 22 листопада 2017 року, згідно якого експертом запропоновано можливий та найбільш доцільний варіант розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1.

Частково задовольняючи позовні вимоги та ухвалюючи рішення про поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 суд першої інстанції виходив із запропонованого варіанту поділу за висновком будівельно-технічного дослідження №11/11-2017 від 22 листопада 2017 року. Проте судом відмовлено у задоволенні вимог в частині поділу господарських та будівельних споруд з посиланням на п.3.8 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, що затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18 червня 2007 року №55 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №250 від 12 вересня 2014 року).

З такими висновками суд апеляційної інстанції повністю погодитися не може з огляду на таке.

Відповідно до ст.381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Відповідно до ст.355 ЦК України установлено:

1. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

2. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

3. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

4. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно із ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 364 ЦК України визначено:

1. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

2. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

3. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

4. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Стаття 120 ЗК України визначає:

1. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

2. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

4. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Звертаючись до суду, позивач вказує на те, що спільне користування цими господарськими будівлями та спорудами є неможливим, призводить до конфліктів, при цьому, просить врахувати, що він є особою із вадами зору (інвалід 1 групи довічно) , а також позивач є власником всієї земельної ділянки.

Колегія суддів уважає помилковим посилання суду першої інстанції як на підставу у поділі господарських споруд на положення п.3.8 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, що затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18 червня 2007 року №55 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №250 від 12 вересня 2014 року), оскільки ця Інструкція визначає поділ об"єкту нерухомого майна на самостійні об"єкти.

Разом з тим, у складеному судовим експертом Українського незалежного інституту судових експертиз Голубенко І.М. будівельно-технічному дослідженні, за результатами якого наданий висновок №11/11-2017 від 22 листопада 2017 року, запропоновано господарські споруди, а саме літню кухню, погріб, сарай, колодязь, частину вимощення, воріт та огорожу виділити у власність позивача, а відповідачу виділити у власність частину вимощення, воріт та огорожу.

При цьому, експерт керувався, зокрема, пунктом 3.20 Методичних рекомендацій щодо проведення дослідження з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном, розглянутих та схвалених Вченою радою КНДІСЕ від 27 грудня 2016 року №11, згідно якого поділ (виділ) господарських будівель та споруд проводиться з врахуванням фактичного порядку користування, якщо такий склався, із збереженням функціонального призначення об"єктів та забезпеченням зручної експлуатації ними, а також з урахуванням подальшого поділу (порядку користування) земельної ділянки.

Суд першої інстанції, провівши поділ об"єкту нерухомого майна (житлового будинку) за варіантом, відповідно до будівельно-технічного дослідження, за результатами якого наданий висновок №11/11-2017 від 22 листопада 2017 року, не вирішив питання поділу господарських будівель та споруд.

Разом з тим, при проведенні дослідження та обґрунтування висновку щодо поділу господарських будівель та споруд одночасно із поділом житлового будинку, експертом враховано фактичний порядок користування, що склався між співвласниками, їх взаємне розташування на земельній ділянці, а також можливих в подальшому розробки варіантів розподілу (порядку користування) земельною ділянкою.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає за доцільне здійснити поділ господарських будівель та споруд таким чином: виділити в натурі у власність ОСОБА_2 наступні господарські будівлі та споруди, визначені у технічному паспорті під цифрами (літерами) : Б - літня кухня; В - погріб під частиною будівлі; Г - сарай; Д - навіс; №1 - колодязь питний; №2 -3/4 вимощення; №3 - огорожа; виділити в натурі у власність ОСОБА_3 господарські будівлі та споруди, визначені у технічному паспорті під цифрами (літерами): №2 - 1/4 вимощення; №5 - огорожа, припинивши право спільної часткової власності на ці споруди. Ворота, визначені у технічному паспорті під цифрою №4, залишити в спільному користуванні.

Рішення суду першої інстанції в частині поділу житлового будинку сторонами не оскаржується, відтак апеляційний суд, виходячи із наданих йому повноважень, не перевіряє законність та обґрунтованість рішення в цій частині.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381- 384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року скасувати в частині відмови у поділі господарських будівель та споруд та постановити в цій частині нове судове рішення наступного змісту.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_2 наступні господарські будівлі та споруди, визначені у технічному паспорті під цифрами (літерами) : Б - літня кухня; В - погріб під частиною будівлі; Г - сарай; Д - навіс; №1 - колодязь питний; №2 - 3/4 вимощення; №3 - огорожа; виділити в натурі у власність ОСОБА_3 господарські будівлі та споруди, визначені у технічному паспорті під цифрами (літерами): №2 - 1/4 вимощення; №5 - огорожа, припинивши право спільної часткової власності на ці споруди. Ворота, визначені у технічному паспорті під цифрою №4, залишити в спільному користуванні.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В.Соколова