ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Харків

справа № 646/9239/18

провадження № 22-ц/818/2144/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря: Кучер Ю.Ю.

Позивач: Харківська міська рада,

Відповідач: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,

за апеляційною скаргою адвоката Єрьоменка Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 28 грудня 2018 року, постановлену суддею Єжовим В.А.,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року Харківська міська рада звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 505 296,27 грн та судові витрати. Разом з позовною заявою Харківською міською радою подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 667,6 кв.м. та 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «Л-1», загальною площею 131,0 кв. м. по АДРЕСА_1. Заява про забезпечення позову мотивована тим, що стягненню безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати підлягає сума 505 296,27 грн., тому вчинення відповідачем будь-яких дій щодо відчуження вказаного нерухомого майна може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та призвести до порушення охоронюваних законом прав та інтересів Харківської міської ради при розгляді даної справи.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 28 грудня 2018 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 28.02.2019 р. про виправлення описки) заяву Харківської міської ради про забезпечення позову - задоволено.Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 667,6 кв.м. та 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «Л-1», загальною площею 131,0 кв. м. по АДРЕСА_1.

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження майна, що, в свою чергу, ускладнить виконання можливого рішення суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Єрьоменко А. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не було дотримано вимог щодо складання заяви про забезпечення позову, а саме вимог п.З ч.1 ст. 151 ЦПК України в частині недоведеності обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Судом першої інстанції порушено принцип співмірності обраного заходу забезпечення позову.

Харківською міською радою до суду апеляційної інстанції надано відзив, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивований тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга не містить доводів, які б були підставою для її скасування.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з"явились. Позивач отримавши 15 квітня 2019 року судову повістку про причини неявки суду не повідомив. Відповідач звернувся до суду з заявою про перенесення судового засідання з причин хвороби представника, але доказів поважності причин неявки суду не надав. З огляду на це, а також місячний строк розгляду справи, який спливає 1 травня 2019 року, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що у грудні 2018 року Харківська міська рада звернулась до суду із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 505 296,27 грн та судові витрати.

Разом з позовною заявою Харківською міською радою подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просила заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 667,6 кв.м., та 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «Л-1», загальною площею 131,0 кв. м. по АДРЕСА_1.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що стягненню безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати підлягає сума 505 296,27 грн., тому вчинення відповідачем будь-яких дій щодо відчуження вказаного нерухомого майна може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та призвести до порушення охоронюваних законом прав та інтересів Харківської міської ради при розгляді даної справи.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (пункт 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого Харківською міською радою позову є стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 505 296,27 грн.

З огляду на викладене та враховуючи характер заявлених позивачем позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Разом з тим, обираючи такий захід як заборона відчуження 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 667,6 кв.м. та 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «Л-1», загальною площею 131,0 кв. м. по АДРЕСА_1, суд першої інстанції не врахував, що вартість майна ОСОБА_1 значно перевищує ціну заявленого Харківською міською радою позову.

Так, 27 березня 2019 року представником відповідача Єрьоменком А.В. до суду апеляційної інстанції надані пояснення та копії звітів оцінки нерухомого майна від 25.02.2019 року.

Згідно з висновком звіту з оцінки майна № 3476/02-19 вартість майна, а саме нежитлової будівлі, літ «А-1», загальною площею 667,6 м. кв., за адресою: АДРЕСА_1 становить 4 432 400, 00 грн.

Згідно з висновком звіту з оцінки майна № 3475/02-19 вартість майна, а саме нежитлової будівлі, літ «Л-1», загальною площею 131,0 м. кв., за адресою: АДРЕСА_1 становить 1 208 800, 00 грн.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що забезпечення позову шляхом заборони відчуження й 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 667,6 кв.м. й 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «Л-1», загальною площею 131,0 кв. м. по АДРЕСА_1 не є співмірним із заявленими позивачем вимогами, тому вважає достатнім заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження 1/2 частин нежитлової будівлі літ. «Л-1», загальною площею 131,0 кв. м. по АДРЕСА_1.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід скасувати в частині заборони відчуження 1/2 частини нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 667,6 кв.м. і в цій частині в задоволенні заяви Харківської міської ради про забезпечення позову - відмовити.

Доводи апеляційної скарги про необгрунтованість тверджень позивача щодо відсутності у ОСОБА_1 грошових коштів, за рахунок яких можливо б було забезпечити виконання рішення суду, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки відповідач не позбавлений можливості звернутись із заявою про заміну одного заходу забезпечення позову іншим в порядку, передбаченому статтею 156 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Єрьоменка Андрія Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 28 грудня 2018 року -

в частині заборони відчуження 1/2частини нежитлової будівлі літ. «А-1», загальною площею 667,6 кв.м. - скасувати, в цій частині в задоволенні заяви Харківської міської ради про забезпечення позову - відмовити. В іншій частині оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 26 квітня 2019 року