Справа № 626/334/19
Провадження № 2/626/179/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

12.04.2019 року м. Красноград

Красноградськй районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "МЕГАБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що між ПАТ «Мегабанк» (правонаступником якого є АТ «Мегабанк») та ОСОБА_1, був укладений Кредитний договір №31-045-844-2-16-Г (з ануїтентними платежами) від 30 листопада 2016 року. Відповідно до умов договору Банк надав відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу банку в розмірі 10 000 грн. на строк з 30 листопада 2016 року по 29 листопада 2018 року включно, а відповідач зобов'язався на передбачених договором умовах повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 10 % процентів річних. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована процентна ставка. В порушення прийнятого на себе, відповідно до умов за кредитним договором, зобов'язання, відповідачем не сплачено грошові кошти за кредитом згідно з умовами кредитного договору. Станом на 01.01.2019 р. загальна сума вимог за Кредитним договором №31-045-844-2-16-Г від 30.11.2016 р. складає 7862,24 грн., та складається з: залишку кредиту 1719,06 грн., залишок нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.09.2018 р. по 31.12.2018 р. 43,18 грн., суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з серпня 2018 р. по листопад 2018 р. в розмірі 600 грн. та суми штрафів в розмірі 5500 грн.

Крім того, 17.08.2017 року між ПАТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено укладений Кредитний договір №73-045-850-2-17-Г (з ануїтентними платежами). Відповідно до умов договору Банк надав відповідачу грошові кошти на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу банку в розмірі 5605,38 грн. на строк з 17.08.2017 року по 14.02.2020 року включно, а відповідач зобов'язався на передбачених договором умовах повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 10 % процентів річних. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована процентна ставка. В порушення прийнятого на себе, відповідно до умов за кредитним договором, зобов'язання, відповідачем не сплачено грошові кошти за кредитом згідно з умовами кредитного договору. Станом на 01.01.2019 р. загальна сума вимог за Кредитним договором №73-045-850-2-17-Г від 17.08.2017 р. складає 6778,47 грн., та складається з: залишку кредиту 3468,13 грн., залишок нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.09.2018 р. по 31.12.2018 р. 89,87 грн., суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з серпня 2018 р. по листопад 2018 р. в розмірі 698,05 грн. та суми штрафів в розмірі 2522,42 грн.

За наведених обставин позивач просив суд стягнути вказані кошти з відповідача на його користь.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з клопотання про розгляд справи за відсутністю представника банку та не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не прибула, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги банку визнає частково, заперечує проти стягненя з неї на користь банку штрафу в заявленому розмірі

Дослідивши надані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.8 статуту Акціонерного товариства «Мегабанк», АТ «Мегабанк» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Мегабанк».

30 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №31-045-844-2-16-Г, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 10 000 грн. на строк з 30 листопада 2016 р. по 29.11.2018 року зі сплатою 10% річних. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована процентна ставка.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Згідно з п. 3.2.3 кредитного договору відповідач зобовязаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. 30.11.2016 року грошові кошти в розмірі 10000 грн. видані позивачем відповідачу, що підтверджується випискою з особового рахунку № 9 за період з 30.11.2016 року по 31.12.2018 року. Пунктом 4.5 кредитного договору визначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтентного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди складає 612,28 грн. Починаючи з 01.08.2018 року відповідачем порушуються строки сплати ануїтетних платежів за кредитом.

Відповідно до п. 4.10 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. Починаючи з 30.11.2018 року позивачем відповідачу була встановлена процентна ставка за кредитним договором в розмірі 0, 1 % річних.

Станом на 01.01.2019 року загальна заборгованість за кредитом складає 1719,06 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 76 за період з 30.11.2016 року по 31.12.2018 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2019 року. В порушення п. 4.1 кредитного договору відповідачем не сплачені в повному обсязі проценти за користування кредитом за період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 43,18 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 72 за період з 30.11.2016 р. по 31.12.2018 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2019 року. В порушення п.п. 1.1., 4.2, 4.4, 4.5 договору відповідачем не сплачена комісійна винагорода за період з серпня 2018 р. по листопад 2018 р. в розмірі 600 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 73 за період з 30.11.2016 р. по 31.12.2018 р. та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2019 року.

Таким чином, загальна сума позовних вимог позивача до відповідача за кредитним договором станом на 01.01.2019 року становить 7862,24 грн. та складається з :

-суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 1719,06 грн.;

-суми нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 43,18 грн.;

-суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з серпня 2018 року по листопад 2018 року включно в розмірі 600 грн.;

-суми штрафу, нарахованого відповідно до п. 6.3 розділу 6 кредитного договору - 5500 грн.

Крім того, 17 серпня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №73-045-850-2-17-Г, за умовами якого відповідач отримала кредит у сумі 5605,38 грн. на строк з 17 серпня 2017 р. по 14.02.2020 року зі сплатою 10% річних. Тип процентної ставки за цим договором - фіксована процентна ставка.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Згідно з п. 3.2.3 кредитного договору відповідач зобовязаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. 17.08.2017 року грошові кошти в розмірі 5605,38 грн. видані позивачем відповідачу, що підтверджується випискою з особового рахунку № 4 за період з 17.08.2017 року по 31.12.2018 року. Пунктом 2.9 кредитного договору визначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтентного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди складає 352,84 грн. Починаючи з 01.08.2018 року відповідачем порушуються строки сплатити ануїтетних платежів за кредитом.

Відповідно до п. 4.4 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. Починаючи з 03.12.2018 року позивачем відповідачу була встановлена процентна ставка за кредитним договором в розмірі 0, 1 % річних.

Станом на 01.01.2019 року загальна заборгованість за кредитом складає 3468,13 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 02 за період з 17.08.2017 року по 31.12.2018 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2019 року. В порушення п. 4.3 кредитного договору відповідачем не сплачені в повному обсязі проценти за користування кредитом за період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 89,87 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 79 за період з 17.08.2017 р. по 31.12.2018 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2019 року. В порушення п.п. 1.1., 2.8, 3.2.3 договору відповідачем не сплачена комісійна винагорода за період з серпня 2018 р. по листопад 2018 р. в розмірі 698,05 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 44 за період з 17.08.2017 р. по 31.12.2018 р. та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2019 року.

Таким чином, загальна сума позовних вимог позивача до відповідача за кредитним договором станом на 01.01.2019 року становить 6778,47 грн. та складається з :

-суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 3468,13 грн.;

-суми нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.09.2018 року по 31.12.2018 року в розмірі 89,87 грн.;

-суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з серпня 2018 року по листопад 2018 року включно в розмірі 698,05 грн.;

-суми штрафу, нарахованого відповідно до п. 6.3 розділу 6 кредитного договору 2522,42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Щодо стягнення з відповідача не сплаченої комісійної винагороди в розмірі 600 грн. в порушення п. 1.1., 4.2., 4.4, 4.5 кредитного договору № 31-045-844-2-16-Г від 30.11.2016 р. та комісійної винагороди в розмірі 698,05 грн. в порушення п.п.1.1, 2.8, 3.2.3 кредитного договору № 73-045-850-2-17-Г від 17.08.2017 р. суд зазначає наступне.

Відповідно п. 1.3. кредитного договору № 31-045-844-2-16-Г від 30.11.2016 р. та п.1.2 № 73-045-850-2-17-Г від 17.08.2017, кредити надавались на споживчі цілі, що підтверджує, що сторонами було укладено договори споживчого кредиту.

Так, згідно з п. 4.4 договору №31-045-844-2-16-Г від 30.11.2016 р. за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує комісійну винагороду в розмірі 1,5000% від суми Кредиту, а за договором № 73-045-850-2-17-Г від 17.08.2017 р., п. 2.8.- 2,5%. Комісійна винагорода сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Згідно із ч.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживача» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до положень ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України істотними умовами виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Сторони досягли згоди з вказаних істотних умов, що вбачається із підписаного договору №31-045-844-2-16-Г від 30.11.2016 р. про надання кредиту в розмірі 10000 грн. строком до 29.11.2018 р., та договору № 73-045-850-2-17-Г від 17.08.2017 про надання кредиту в розмірі 5605,38 грн. строком до 14.02.2020 р.

Водночас суд зазначає, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

У рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 зазначається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Частиною 2 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" зобов'язано кредитодавця перед укладенням договору про надання споживчого кредиту повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

В розумінні положень чинного законодавства України, зокрема, ст. 1056 ЦК України, послуга, яку надає банк споживачу, - надання грошових коштів.

Згідно постанови Верховного суду України від 16.11.2016 року у справі № 6-1746цс16 положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16.

Суд зазначає, що в договорах №31-045-844-2-16-Г від 30.11.2016 р. та № 73-045-850-2-17-Г від 17.08.2017 р. не встановлені послуги, які включаються у комісію за обслуговування кредитної заборгованості, в позовній заяві ПАТ «Мегабанк» не зазначило, які саме послуги за вказану комісію надаються позичальнику.

Таким чином, беручи до уваги, що здійснення платежів за управління кредитом не є послугою в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», враховуючи висновок Верховного суду України від 16.11.2016 року у справі № 6-1746цс16, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди №31-045-844-2-16-Г від 30.11.2016 р. за період з 17.08.2017 р. по 31.12.2018 р. в розмірі 600, 00 грн. та №73-045-850-2-17-Г від 17.08.2017 р. за період з 17.08.2017 р. по 31.12.2018 р. в розмірі 698,05 грн.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми залишку заборгованості за кредитом №31-045-844-2-16-Г від 30.11.2016 р. в розмірі 1719,06 грн. та суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.09.2018 р. по 31.12.2018 р. в розмірі 43,18 грн. та суми штрафів в розмірі 5500.00 грн. підлягають задоволенню повністю, правові підстави щодо стягнення суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з 30.11.2016 р. по 31.12.2018 р. в розмірі 600,00 грн. відсутні, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині слід відмовити.

За кредитним договором №73-045-850-2-17-Г від 17.08.2017 р. суд вважає за необхідне стягнути 3468,13 грн.заборгованості за кредитом, суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.09.2018 р. по 31.12.2018 р. в розмірі 89,87 грн. та суми штрафів в розмірі 2522,42 грн., а в задоволенні вимоги щодо стягнення суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з 17.08.2017 р. по 31.12.2018 р. в розмірі 698,05 грн. слід відмовити.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат в сумі 3842 грн., сплачених позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "МЕГАБАНК" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства "МЕГАБАНК", номер рахунку для зарахування коштів : № 3739602 у АТ "МЕГАБАНК", МФО 351629, код 09804119, заборгованість за кредитним договором № 31-045-844-2-16-Г від 30.11.2016 року в розмірі 7262 (сім тисяч двісті шістдесят дві) гривні 24 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства "МЕГАБАНК", номер рахунку для зарахування коштів : № 3739602 у АТ "МЕГАБАНК", МФО 351629, код 09804119, заборгованість за кредитним договором № 37-045-850-2-17-Г від 17.08.2017 року в розмірі 6080 (шість тисяч вісімдесят) гривень 42 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства "МЕГАБАНК", номер рахунку для зарахування коштів : № 3739602 у АТ "МЕГАБАНК", МФО 351629, код 09804119, судовий збір в розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн..

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя