Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/775/18

17 квітня 2019 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 листопада 2017 року на вул.Галицькій у с.Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген Амарок», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, власником якого є ТзОВ ВТФ «Угринів» та автомобіля марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, власником якого є ОСОБА_3. Учасники аварії скористалися правом спрощеного оформлення ДТП шляхом складання європротоколу, у якому зазначили, що причиною ДТП та пошкодження автомобіля «Фольксваген Амарок» була технічна несправність автомобіля «Фіат Добло», зокрема, відрив у ході дорожнього руху переднього лівого колеса автомобіля, який рухався у зустрічному напрямку. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу «Фіат Добло» була застрахована Приватним акціонерним товариством страховою компанією «Галицька», то власнику автомобіля «Фольксваген Амарок» - ТзОВ ВТФ «Угринів» було виплачено страхове відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою шкоди у розмірі 17474,45 грн. Зважаючи на те, що ДТП настала внаслідок несправного технічного стану автомобіля, у страхової компанії виникло право вимагати від відповідача повернення затрат щодо виплати страхового відшкодування.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з викладених підстав, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно мала місце ДТП, яка сталася внаслідок відриву колеса автомобіля, яким він керував. Разом з тим, така поломка автомобіля сталася внаслідок обриву болтів, які кріпили колесо. Зазначив, що перед початком руху автомобіля він переконався у справності автомобіля, а обрив болтів міг статися через неякісне дорожнє покриття та неодноразове потрапляння автомобіля у вибоїни.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову також заперечив й наголосив, що вимоги позивача є надуманими та такими, які не мають достатнього обґрунтування та документального підтвердження. Вказав, що в судовому засіданні позивачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода сталася безпосередньо внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу відповідача існуючим вимогам правил дорожнього руху. За таких обставин у задоволенні позову просить відмовити.

Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 07 листопада 2017 року на вул.Галицькій у с.Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген Амарок», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, власником якого є ТзОВ ВТФ «Угринів» та автомобіля марки «Фіат Добло», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, власником якого є ОСОБА_3. Учасники аварії скористалися правом спрощеного оформлення ДТП шляхом складання європротоколу.

У наданих позивачу повідомленнях про страховий випадок (а.с.8, 13) учасники аварії зазначили, що ДТП та пошкодження автомобіля «Фольксваген Амарок» сталося внаслідок відриву в ході дорожнього руху переднього лівого колеса автомобіля «Фіат Добло», який рухався у зустрічному напрямку.

Відповідальність власника автомобіля «Фіат Добло» була застрахована відповідно до договору від 16.01.2017 року № АК/5483823 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7).

На підставі розрахунку страхового відшкодування від 05.02.2018 року позивач виплатив ТзОВ ВТФ «Угринів» страхове відшкодування у розмірі 17474,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.02.2018 року № 10276 (а.с.24).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п. «г» п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Представник позивача стверджує, що оскільки мали місце обставини невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу під керуванням відповідача, позивач, як страховик, який відшкодував потерпілій особі страхове відшкодування, обєктивно набув права звернення з відповідним регресним позовом.

Однак таку позицію позивача суд вважає не обгрунтованою, оскільки суду не надано достатніх та допустимих доказів того, що автомобіль відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди знаходився в технічно несправному стані.

Так, вимоги до технічного стану та обладнання транспортного засобу передбачені п. 31 ПДР «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Відповідно до п. 31.4.5. п.п.«є» Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортного засобу якщо відсутній болт (гайка) кріплення колеса, або є тріщина диска і ободів коліс. Однак дані порушення в діях відповідача не встановлені та не доведені іншою стороною.

Також суду не подано доказів, що відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за експлуатацію транспортного засобу з технічними несправностями, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його заборонена (наприклад, за ч.1 ст.121 КУпАП).

Для відшкодування шкоди в порядку регресу за правилами, визначеними ст. 38 Закону, обовязково необхідно довести сам факт дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Разом з тим, предявляючи позов із вказаних підстав, позивачем не здійснено перевірку належності технічного стану транспортного засобу існуючим вимогам ПДР, не проведено жодних експертиз та не встановлено що причиною ДТП, а саме того, що у автомобіля відповідача відірвалося колесо, була саме технічна несправність автомобіля.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 81 цього ж кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки в судовому засіданні позивач не подав належних і допустимих доказів того, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу відповідача існуючим вимогам Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити Приватному акціонерному товариству страховій компанії «Галицька» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення спричинених збитків у сумі 17474,45 грн. в якості відшкодування шкоди в порядку регресу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд.

Головуючий О. А. Шишко