справа №619/3761/18
провадження №2/619/158/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.

при секретарі Жорняк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 «Про стягнення заборгованості», -

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В підтвердження своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідно укладеного договору №б/н від 24.01.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 15000.00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

27.10.2013 року позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.03.2013 року.

09.03.2014 року позивачем була направлена претензія кредитора до Дергачівської нотаріальної контори.

26.03.2014 року позивачем було отримано відповідь від Дергачівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_1

14.05.2014 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті відповідача заборгованість перед банком за кредитним договором №б/н від 24.01.2011 року становить 14 961, 17 грн, яка складається з наступного:

14949, 64 заборгованість за кредитом;

11.53 заборгованість за відсотками.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 14 961, 17 гривень за кредитним договором №б/н від 24.01.2011 року та суму судового збору у розмірі 1762 гривень.

Відповідно відзиву відповідача, що надійшло до суду 20.12.2018 року вх№24 687/18, ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом строків позовної давності.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в заяві підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність та без фіксування технічними засобами.

Відповідач ОСОБА_1. в судове засідання не зявилась, відповідно до поданої заяви просила суд розглядати справу у її відсутність та без фіксування технічними засобами, просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено, що в матеріалах судової справи кредитний договір відсутній, а наявність в матеріалах справи анкети-заяви про отримання кредиту є всього лише наміром отримати кредит та являється преддоговірною роботою банку.

В позовних вимогах відсутні відомості щодо номеру кредитної картки, дата її видачі та строк її дії, номеру розрахункового рахунку за даним договором та деталізований розпис щодо руху коштів по отриманій ОСОБА_4 картці з розшифровками.

Позивачем документально не підтверджено розрахунок заборгованості відповідача, адже встановити розмір заборгованості, можуть виключно первинні бухгалтерські документи, оформлені у відповідності до вимог* ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Документально не підтверджено чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором вимогам Положення про кредитування банку; чи відповідає розмір платежу визначеного банком в договорі відсотковій ставці, яка була визначена в договорі; якою є реальна відсоткова ставка по кредитному договору та сукупна вартість кредиту.

Відсутні документальні докази (отримання відповідачем коштів за цим договором).

Документально не підтверджено, що ОСОБА_4 ОСОБА_3 як споживачу фінансових послуг в галузі кредитування, в письмовій формі /не дрібним шрифтом надруковано, що унеможливлює читання та сприйняття надрукованого тексту/ надано повну інформацію про умови кредитування, а також інформацію щодо орієнтованої сукупної вартості кредиту перед укладенням кредитного договору, інформацію щодо реальної ціни пропонованої фінансової послуги.

Відповідно до ч.1 ст.81ЦПК України…кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 257, 258 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені, встановлено строком в один рік. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 24.01.11, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3, встановлено, що в графі «залишок поточної заборгованості за наданим кредитом /тілом кредиту/» позивач провів нарахування починаючи з 26.02.2011, в графі «залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом /тілом кредиту/» позивач провів нарахування починаючи з 31.01.2013, в графі «загальний залишок заборгованості за відсотками» позивач провів нарахування починаючи з 23.02.2011.

Крім того, на деяких сторінках зазначеного вище розрахунку заборгованості є цифри, але відсутні дані за яку саме заборгованість ці суми начислено, копії даного документу зроблено неякісно, що унеможливлює їх прочитання та сприйняття.

Таким чином, з урахуванням наданих позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_4 виникла перед позивачем з 26.02.2011, а позивач звернувся до суду 10,08.2018, тобто поза межами позовної давності.

В позовній заяві зазначено, що 26.03.2014 Позивачем отримано відповідь з Дергачівської державної нотаріальної контори, згідно якої спадкоємцем померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_1, яка звернулася із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, Позивачу станом на 26.03.2014 були відомі спадкоємці померлого ОСОБА_3 А, Позивачем, лише 14.05.2018 до спадкоємця ОСОБА_1 направлено лист - претензію, згідно якої Позивач пред'явив свої вимоги.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ОСОБА_3 встановлено, що останній помер 01.11.2013.

Таким чином, Позивач звернувся до спадкоємця ОСОБА_1 після спливу терміну з дня коли банк дізнався про смерть позичальника, які передбачені ч.2 ст. 1281 ЦК України, протягом яких банк має право» вимагати погашення боргу померлого позичальника.

Такий термін обмежується шістьма місяцями з дня коли банк дізнався про смерть позичальника.

Так відповідно до пунктів 3.1.1., 5.3, 5.4 Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, граничний строк дії картки указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначеного щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 530 ч. 1 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Таким чином початок перебігу строку давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу.

Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України…. якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивач не звертався до суду із заявою про поновлення строку позовної давності.

Зазначена правова позиція зазначена в постанові Верховного суду України від 30 вересня 2015 року №6-154цс15, а також в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 року по справі №638/10895/14-ц.

За змістом п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» також звертається увага на те, що враховуючи положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку з цим, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо) положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується і до додаткових вимог банку.

Стаття 266 ЦК України вказує на те, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього.

При цьому, суд зазначає, що із закінченням позовної давності погашується право на захист, внаслідок чого субєктивне матеріальне право стає незахищеним. Зі спливом позовної давності незахищене субєктивне право припиняє своє існування. Право на захист, а з ним і субєктивне матеріальне цивільне право, вважаються припиненими з моменту набрання законної сили рішенням суду про відмову у захисті у звязку зі спливом позовної давності, отже, зі спливом позовної давності незахищене субєктивне право повинно вважатися втраченим.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк»

Керуючись ст.ст. 253, 256, 266-267, 526, 527, 530, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 178, 223, 247, 253, 258, 263-267, 273, 354, 355 ЦПК України, п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у звязку зі спливом строків позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є. Р. Остропілець