Справа № 739/405/19
Номер провадження 2/739/247/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2019 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Іващенка А.І.
секретаря Неживець К.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 25.11.2007 р. помер її батько ОСОБА_3 після смерті батька відкрилась спадщина яку прийняла її мати ОСОБА_4 в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але спадкових прав нотаріально не оформила. 02 травня 2013 року мати померла, спадщину яка відкрилась після смерті матері позивач прийняла особисто, підтвердження чому свідоцтво про право на спадщину за законом, але до складу спадщини входила земельна ділянка відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН №027663 від 28.04.2000 року виданого на імя ОСОБА_3.
При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини, нотаріус їй роз'яснила, що видати свідоцтво вона не може, оскільки згідно п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 р. № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, а жоден з вищезазначених документів нею не був поданий, оскільки державний акт був втрачений, з цього приводу зверталася до ЗМІ, тому вона змушена звертатися до суду про визнання її власником спадкового майна.
В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву в якій, просить позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та не заперечував проти задоволення позовних вимог, справу розглянути без участі представника.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Перехід прав та обовязків ( спадщина ) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців ) є спадкуванням (ст. 1216 ЦК України ), яке здійснюється за заповітом або за законом ( 1258 ЦК України).
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Судом встановлено, що 25.11.2007 року помер батько позивача ОСОБА_3 Після його смерті спадщину прийняла його жінка ОСОБА_4, але спадкових прав нотаріально не оформила. 02.05.2013 року ОСОБА_4 померла позивачу залишилося спадкове майно, а саме земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН №027663 від 28.04.2000року виданого на імя ОСОБА_3.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №1078 від 05.12.2018 року спадкоємцем після померлої ОСОБА_4 є ОСОБА_1 ( а. с. 7)
Згідно свідоцтва про народження серії VІІ-УР №1363406 від 12.02.1970 року ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ( а. с. 8)
Згідно свідоцтва про одруження серії І-УР №099884 від 23.05.1961 року ОСОБА_6 є чоловіком ОСОБА_4Т.( а.с. 8)
Згідно свідоцтва про одруження серії І-ПН №625787 від 15.07.2006 року ОСОБА_5 змінила прізвище на «Чебанчук».( а.с. 9)
Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради №427/03-24 від 21.11.2018 року ОСОБА_3 який помер 25.11.2007 року на день смерті постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_4 ( а.с. 10)
Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН №027663 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.24 га яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області дійсно видавався на імя ОСОБА_3 26.04.2000 року на підставі рішення 11 сесії 23 скликання ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів.(а.с.12)
З приводу втрати оригіналу державного акту позивач зверталася до ЗМІ «Сіверський Край» (а.с.13)
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, та те, що представник відповідача повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Щодо питання судових витрат то відповідно до п.9 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд повністю покладає судові витрати на позивача, що ним і зазначено при поданні позову.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 142 197, 200, 206, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 355, 368, 370, 372 Цивільного кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя А.І.Іващенко