Ухвала

23 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 206/6171/17

провадження № 61-7965ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 04 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ? приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1, третя особа ? ПрАТ «Європейський страховий союз», про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 128 089,84 грн, витрат, понесених на залучення експерта, у розмірі

1 600,00 грн та витрат зі сплати судового збору.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 09 березня 2017 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем Lexus, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Honda, під керуванням позивача ОСОБА_2 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Провина відповідача була підтверджена постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська.

10 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до третьої особи з повідомленням про ДТП. Того ж дня, експертом було проведено дослідження пошкодженого автомобіля Honda, про що складено відповідний звіт, згідно якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Honda, склав 128 089,84 грн. В той же час, будь-яких рішень позивач від третьої особи, щодо відшкодування спричиненої шкоди, не отримував.

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від

04 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 04 червня 2018 року скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 128 089,84 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

11 квітня 2019 року до Верховного Суду через засоби поштового зв'язку звернувся ОСОБА_1 із касаційною скаргою, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2019 року та змінити рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 04 червня 2018 року, а саме доповнити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, що непред'явлення вимог до страховика ПрАТ «Європейський страховий союз» також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 1 921,00 грн.

Предметом позову у справі № 206/6171/17 є відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у розмірі 128 089,84 грн.

Таким чином ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100,00 грн (1 921,00 грн х 100).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Малозначна справа є такою в силу вимог закону, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 04 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2019 року прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 04 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа ? приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило