Справа № 308/8786/18
16 квітня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про позбавлення права користуватися житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 16 квітня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 квітня 2019 року.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про позбавлення права користуватися житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1, придбала квартиру № 27 у житловому будинку № 26, що знаходиться на вул. 8-го Березня в м. Ужгороді. Право власності на цю квартиру підтверджується Свідоцтвом від 05 серпня 2016 року виданий приватним нотаріусом Ужгородського МНО ОСОБА_6 та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 серпня 2018 року.
Після придбання даної квартири Позивачу стало відомо, що в ній є зареєстровані невідомі особи, без будь-яких на то правових підстав.
12 квітня 2018 року Позивач звернувся до Приватного підприємства «Ужгородський будинковий сервіс» з проханням надати мені довідку про зареєстрованих осіб в квартирі, яка належить їй за адресою: АДРЕСА_1. В довідці, яку Позивач отримав, зазначено про те, що в даній квартирі зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
Будь-яких усних чи письмових домовленостей між Відповідачами та Позивачем стосовно їх проживання у моїй квартирі - не існує. Вказані Відповідачі не є членами сімї Позивача чи її родичами.
На даний час відповідачі не проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом перевірки дотримання паспортного режиму підписаного мешканцями будинку № 26 по вул. 8-го Березня в м. Ужгороді від 15 травня 2018 року.
Відповідачі вже більше трьох років не проживають за місцем реєстрації, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію за даною адресою, їхніх особистих речей в квартирі немає, і взагалі даним житлом вони не цікавиться.
В судове засідання ОСОБА_1 та її представник не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до заяви від 16.04.2019 року, представник позивач просить розглянути справу у його відсутності, та задовольнити його позовні вимоги.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подавали.
На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223,280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
За приписом ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до свідоцтва серії від 05 серпня 2016 року виданого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за № 502, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою: м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 26/27, яка придбана у ОСОБА_3, яка йому належала на підставі договору купівлі продажу квартири від 17 березня 2008 року.
Дане також підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 132952687, згідно якої квартира загальною площею 50 кв.м., житловою площею 28 кв.м., за адресою м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 26/27 на праві приватної власності належить ОСОБА_1.
Відповідно до довідки виданої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 приватним підприємством «Ужгородський будинковий сервіс» від 12.04.2018 року за №2552 в квартирі за адресою АДРЕСА_1, окрім нього зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3
Згідно акту приватного підприємства «Ужгородський будинковий сервіс» про фактичне не проживання від 15 травня 2018 року, відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 26/27 не проживають.
З матеріалів справи встановлено між відповідачами та позивачем не було укладено договір найму вказаної квартири, а також того, що відповідачі здійснюють плату за користування житловим приміщенням та за комунальні послуги. Окрім того наявні докази того, що вказані особи протягом тривалого часу за місцем реєстрації не проживають.
В той же час, реєстрація відповідачів за вказаною адресою, створює для позивача перешкоди у вільному користуванні майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Статтею 155 ЖК України встановлені гарантії прав громадян, які мають в приватній власності жилий будинок (квартири), а саме жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Такі ж гарантії встановлені ст. 321 ЦК України, згідно якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом норм матеріального права, зокрема ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України правом користування житлом, якій знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.
Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Щодо визнання втратившими право на користування житлом неповнолітньої дитини слід зазначити, що системний аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Інтереси дитини даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітня ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 у спірному нерухомому майні не проживає. Неповнолітня дитина не є самостійним суб'єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Враховуючи, що ОСОБА_1 є власником спірної житлової квартири, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, не мають права порушувати її законні права на володіння та користування належної їй квартиру, в тому числі право на проживання в нерухомому майні. ОСОБА_1 має право на володіння та користування належною їй квартирою на праві власності незалежно від стосунків, які склалися між сторонами та незалежно від наявності у них іншого житла.
Оскільки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, не надали суду доказів щодо своїх правових підстав користування спірним житлом, суду не надано відомостей, які б спростовували твердження позивача, право власності ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням а саме квартирою, розташованою за адресою: м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 26/27.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;підстав на право користування житловим приміщенням.
Відповідно до положень ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, якими передбачено зміст, порядок, захист здійснення права власності та його непорушність, враховуючи вищезназначені обставини, можна погодитись з доводами позивача, що реєстрація відповідачів в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає в реалізації його прав власника спірного жилого приміщення, які підлягають відновленню, зокрема, і шляхом усунення перешкод у користуванні житловим будинком, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В свою чергу, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, після набуття ним законної сили, є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою у звязку з чим вимога позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, є такою, що заявлена передчасно, оскільки судове рішення, яке є підставою для зняття з реєстрації ще не предявлялося до виконання, відтак відсутнє порушене право позивача.
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 29, 316, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 3, 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. .ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про позбавлення права користуватися житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. 8-го Березня, 26/27.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, Хмельницька область, м. Славута, вул. Ярослава Мудрого, 69/3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, сплачений нею судовий збір пропорційно в розмірі 352 грн. 40 коп.
Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, Хмельницька область, м. Славута, вул. Ярослава Мудрого, 69/3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, сплачений нею судовий збір пропорційно в розмірі 352 грн. 40 копійок
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_7