Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5034/18 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 50 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №279/5034/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 лютого 2019 року, яке ухвалено суддею Шульгою О.М. у м. Коростені

встановив:

У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що відповідач є її матірю, яка за рішенням Коростенського міськрайонного суду від 17.12.2009 року позбавлена батьківських прав відносно позивача. На даний час вона навчається в Університеті державної фіскальної служби України на першому курсі магістратури денної форми навчання Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи, термін навчання становить з 01.09.2018 року до 20.02.2020 року. При цьому зазначає, що кошти за навчання сплачує її бабуся ОСОБА_4 Відповідач може надавати їй матеріальну допомогу на період навчання, оскільки дієздатна, інших утриманців, в тому числі неповнолітніх дітей не має. З урахуванням вищевикладеного просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на період навчання в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 01.09.2018 року по 28.02.2020 року.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 лютого 2019 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на період її навчання в Університеті державної фіскальної служби України Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи у розмірі 1/4 частки всіх видів її доходів щомісячно, починаючи з 26.10.2018 року до досягнення нею 23 річного віку, тобто до 02.06.2019 року, без урахування часу канікул. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 аліменти на період її навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно. Позивач зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позов, не звернув уваги на те, що вона просила стягувати аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі, а не у частці від її заробітку, враховуючи матеріальне становище відповідача, яка на даний час офіційно ніде не працює, зловживає алкогольними напоями та має нерегулярні, мінливі заробітки. Крім того, вважає, що суд безпідставно обмежив період отримання аліментів, які повинні бути присуджені з дня початку періоду навчального процесу і до його повного закінчення, тобто з 01.09.2018 р. по 20.02.2020 р.

Сторони в судове засідання не зявились. Позивач надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, апеляційну скаргу просила задовольнити. Відповідачв судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалась.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з'явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_2 позивача по даній справі.

Позивач ОСОБА_2 є студенткою першого курсу магістратури денної форми навчання Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи Університету державної фіскальної служби України. Термін навчання становить з 01.09.2018 року до 20.02.2020 року (а.с.6).

Згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.12.2009 року по справі № 2-3497/2009, ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5)

Також, судом встановлено, що позивач перебуває на стаціонарній формі навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе витрати повязані з навчанням, зокрема: придбання паперу, ручок, зошитів, користування компютерною та копіювальною технікою, та ін., а тому потребує матеріальної допомоги від матері на період навчання.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 на присуджуючи аліменти у частці від заробітку відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач перебуває на денній формі навчання та не має можливості працювати і отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, повязані з навчанням та потребує матеріальної допомоги матері. В свою чергу, відповідач не має офіційного постійного місця роботи та має нерегулярні доходи. При цьому, будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України, на підтвердження отримання відповідачем нерегулярного та мінливого доходу, розмір якого надає можливість відповідачці сплачувати аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі, тобто по 1000 гривень щомісячно, позивач суду не подала, джерел на здобуття таких доказів не вказала.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися із зазначеним висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199,200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами (правовий висновок, викладений у постанова ВСУ від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15).

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

Визначаючи розмір аліментів у частці від заробітку відповідача судом не було враховано, що остання не має офіційного постійного місця роботи та має нерегулярні, мінливі доходи.

Твердження суду про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, на підтвердження отримання відповідачем нерегулярного та мінливого доходу, розмір якого надає їй можливість сплачувати аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі, тобто по 1000 гривень щомісячно, є безпідставним та таким, що суперечить положенням ст.184 СК України. Крім того, будь-яких заперечень з боку відповідача з приводу стягнення з неї аліментів у твердій грошовій сумі до суду не надходило. Відомості про наявність у відповідача постійного місця роботи також відсутні в матеріалах справи.

Як вбачається зі змісту ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилась 02.06.1996 року, відповідно - 02.06.2019 року позивачці виповниться 23 роки, з позовом до суду остання звернулась 26.10.2018 р., а тому аліменти з відповідача можуть бути стягнуті судом лише з моменту звернення позивача з даним позовом до суду та по 02.06.2019 року.

Також колегія судді вважає за необхідне включити в період стягнення аліментів час канікул повнолітньої дочки, оскільки на даний час навчання є основним видом її діяльності.

Як визначено ч.1 та 2 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

У відповідності з ч.1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідне рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів змінити та визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26.10.2018 року і до 02.06.2019 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 лютого 2019 рокузмінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м.Коростеня, Житомирської області, зареєстрована та проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацююча, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на період її навчання в Університеті державної фіскальної служби України Навчально-наукового інституту економіки, оподаткування та митної справи у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26.10.2018 року до досягнення нею 23 річного віку, тобто до 02.06.2019 року».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий Судді