АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/566/19Головуючий по 1 інстанції - Шипович В.В.
Категорія: 304010000 Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участі секретаря Винник І.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автогор»;

особа, яка подала апеляційну скаргу - позивач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2019 року, ухваленого під головуванням судді Шиповича В.В. у залі № 1 Придніпровського районного суду м. Черкаси 01 лютого 2019 року об 11 год. 51 хв., у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автогор» про стягнення коштів, сплачених за договором купівлі-продажу автомобіля та відшкодування моральної шкоди,:

в с т а н о в и в :

20 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ТОВ «Автогор» про стягнення коштів, сплачених за договором купівлі-продажу автомобіля та відшкодування моральної шкоди.

Позивач в обгрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 24 листопада 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Автогор» було укладено Договір купівлі-продажу автомобіля, згідно якого відповідач зобов'язався до 20 лютого 2018 року передати покупцю у власність транспортний засіб автомобіль Renault Megane 1.5D, а покупець прийняти та оплатити його ціну в сумі 569 219 грн. 20 лютого 2018 року відповідач повідомив, що автомобіль доставлено, і після оплати його вартості автомобіль передадуть позивачу.

Проте , коли позивач звернувся до відповідача за автомобілем, останній повідомив, що ціна автомобіля змінилася з 569 219 грн. на 596 724 грн., тобто на 27 505 грн. дорожче, ніж зазначено у підписаному сторонами договорі, при цьому відповідач посилався на п. 2.2 Додатку 1 до Договору, який передбачає коригування ціни при зміні імпортером роздрібної ціни товару (автомобіля). Після тривалих суперечок з працівниками відповідача, позивач був змушений сплатити вказану суму, оскільки 24 листопада 2017 року вже вніс аванс-завдаток в сумі 56 922 грн. Позивач ОСОБА_3 вважає дії відповідача незаконними, оскільки при укладанні договору купівлі-продажу сторонами було обумовлено фіксовану ціну, тому що автомобіля в Україні не було, а доставлено під замовлення, а імпортер, на якого посилається відповідач, ціну не збільшував і не міг цього робити, тому позивач вважає, що відповідач не мав права в односторонньому порядку, без його попередження та без дозволу імпортера змінювати фіксовану ціну на автомобіль в сторону збільшення.

На час укладення договору купівлі-продажу та на момент передачі автомобіля вартість долара США залишалася незмінною. Імпортер не повідомив ОСОБА_3, що при передачі автомобіля буде збільшувати його вартість. На день звернення з даним позовом до суду ціна автомобіля, який він купив у ТОВ «Автогор» становить 569 700,00 грн., що підтверджується прайсом, який позивач отримав 05 листопада 2018 року у салоні ТОВ «Автогор». Працівники салону (менеджери) повідомили, що його автомобіль коштує 569 700 грн., і за таку ціну його можливо купити хоч сьогодні. Тому ОСОБА_3 направив на адресу відповідача претензію про повернення надлишкової суми 27 505 грн., проте ТОВ «Автогор» листом № 110 від 18 вересня 2018 року відмовив у його вимогах, посилаючись на те, що було здійснено коригування ціни на автомобіль і цей факт засвідчено його підписом.

23 лютого 2018 року позивач підписав документ щодо коригування ціни, але це не означає, що він погодився з такою ціною. ОСОБА_3 було поставлено підпис не як згода на коригування ціни, а як свідчення того, що він ознайомився із документом. Відповідач ввів його в оману, що імпортер змінив роздрібну ціну в сторону збільшення, оскільки той не мав права збільшувати фіксовану ціну при незмінному курсі долара США. У листі на його претензію відповідач вказує, що автомобіль безкоштовно зберігався на їх території. Проте це не відповідає дійсності, так як автомобіля взагалі не було на протязі двох місяців після підписання договору купівлі-продажу в Україні, оскільки він складався під замовлення в іншій країні. Позивач вказує, що в результаті обману з боку відповідача йому завдано збитки в сумі 27505 грн.

Крім того, неправомірними діями ТОВ «Автогор» ОСОБА_3 завдано моральної шкоди. Позивач хворіє на гіпертонію ІІ стадії, а відповідачем завдано йому моральні страждання, які виразились в поганому нічному сні, погіршення стану здоров'я, незаконному стягненні 27 505 грн., що є значною матеріальною шкодою для пенсіонера. Морально страждає і його дружина, яка тривалий час є хворою. Позивач, вважаючи дії відповідача ТОВ «Автогор» незаконними, просив стягнути з ТОВ «Автогор» на його користь 27 505 грн., 10 000 грн. - на відшкодування моральної шкоди та грошові кошти за судові витрати.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автогор» про стягнення коштів, сплачених за договором купівлі-продажу автомобіля та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 27 лютого 2019 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі він посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким визнати договір купівлі-продажу автомобіля від 24 листопада 2017 року в частині Додатку № 3 «коригування ціни» від 23 лютого 2018 року недійсним та незаконним, як такий, що укладений обманним шляхом. Стягнути з відповідача на його користь 27505 грн., судові витрати 2100 грн., та моральну шкоду 15000 грн., а всього 44600 грн. Постановити окрему ухвалу щодо судді Шиповича В.В. про грубе порушення ним при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, а також присяги судді.

Скаржник посилається на те, що на початку судового розгляду, головуючий суддя сказав, що він є клієнтом відповідача та користується його послугами. В такому разі позивач вважає, що суддя повинен був заявити собі самовідвід, проте він цього не зробив, і в подальшому став на захист інтересів відповідача. ОСОБА_3 вказав, що відмовляючи в позові, суд послався на те, що сторони 23 лютого 2019 року підписали додаток до договору від 24 листопада 2017 року «коригування ціни на автомобіль», яким передбачено, згідно до п.2.2 Додатку № 1, що сторони узгодили ціну на автомобіль, яка змінилася внаслідок зміни роздрібної ціни імпортером і становить 596 724 грн. Проте це не відповідає дійсності, оскільки імпортер не змінював вартість автомобіля, такої ціни не визначено і в тих прайс-листах, на які відповідач посилається, так як у цінниках зафіксована інша ціна.

На запит відповідача № 153 від 17 грудня 2018 року щодо рекомендованої ціни на автомобіль Renault Megane 1.5D Zen 110 к.с., МКПП-6 станом на 24 листопада 2017 року та 23 лютого 2018 року ПАТ «Рено Україна» листом від 16 січня 2019 року повідомляє директора ТОВ «Автогор» Черкаси, що вартість реалізації конкретного автомобіля, умови зміни вартості та будь-які інші умови продажу встановлюються кожним дилером самостійно на власний розсуд. При цьому, ПАТ «Рено Україна» жодним чином не впливає на встановлення або зміну ціни дилером. Тобто відповідач не знав про підвищення імпортером ціни на автомобіль і збільшив її сам на свій розсуд, маючи шахрайську мету на незаконне збагачення. ОСОБА_3 зазначає, що твердження суду необґрунтовані, що позивач не вчинив жодних дій на зменшення ціни автомобіля. Із листа Управління захисту прав споживачів видно, що позивач після отримання автомобіля звертався про порушення його прав до інспекції, проте листом від 07 березня 2018 року йому відмовлено у розгляді.

ОСОБА_3 вважає хибним висновок суду про те, що при збільшенні ціни на автомобіль відповідач користувався прайс-листами, оскільки за його змістом - прайс - лист призначений лише для інформаційних цілей і не може бути використаний як документ, який встановлює зобов'язання компанії Renault. В наданих прайс - листах відсутня ціна 596 724 грн., тобто відповідач вигадав таку ціну сам. Ціна є істотною умовою договору, а з прайс -листів видно, що йдеться не про роздрібну торгівлю, а про рекомендовану клієнтську та акційну ціни. Проте поняття «рекомендована ціна» в договорі купівлі-продажу та додатках 1, 2, 3 відсутня. Згідно ст. 698 ЦК України є поняття про роздрібну купівлю-продаж. Договір купівлі-продажу є публічним, а рекомендовану ціну може рекомендувати будь-хто. У прайс-листі, наданому суду відповідачем, вказано, що він діє станом на 14 лютого 2018 року і не є публічною аферою, а його змусили заплатити остаточну ціну 09 березня 2018 року.

ОСОБА_3, посилаючись на ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживача» вказує, що продавець не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Згідно з частиною 2 вказаного Закону, умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс прав та обов'язків на шкоду споживача. Складаючи додаток № 3 «Коригування ціни автомобіля» відповідач сказав неправду про те, що імпортер підвищив роздрібну ціну на автомобіль, і тим самим ввів його в оману. Як споживач позивач був поставлений у невигідні фінансові умови. Відповідач шахрайськими діями незаконно заволодів грошовими коштами позивача, а тому зобов'язаний відшкодувати йому як матеріальні, так і моральні збитки. Скаржник вказує, що згідно Додатку № 1 до Договору № 171124 від 24 листопада 2017 року у разі зміни ставок акцизного збору, зміни ввізного мита та зміни додаткових податків, ціна товару підлягає збільшенню. Проте таких змін не відбулося, курс долара на час виконання Договору не змінився, але всупереч вказаному вище договору відповідач в односторонньому порядку вніс своїм Додатком № 3 «коригування ціни автомобіля» зміни, чим порушив ст. 654 ЦК України, де вказано, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється. Так відповідно до п. п. 7.4 зміни в цей Договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін і оформляються додатковою угодою до цього Договору, в якій мають бути вказані умови і причини зміни ціни товару. Згідно Додатку № 2 ціна автомобіля підлягає коригуванню відповідно до здійснених цін. Відповідач обманним шляхом збільшив ціну, а потім своїм зверненням до ПАТ «Рено-Україна» став просити, щоб вони підтвердили його незаконні дії.

Згідно п. п. 7.5 зміни у цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами додаткової угоди до цього договору. Як такого - належного оформлення додаткової угоди не було. Додаток № 3 не може бути визнаний додатковою угодою тому, що в договорі про це не вказується. Там йдеться про належне оформлення додаткової угоди, а додаток № 3 був підписаний позивачем завдяки обману.

Тому посилання суду першої інстанції, що позивач, підписавши коригування ціни на автомобіль, погодився на збільшення ціни, не можна брата за основу. Згідно договору купівлі-продажу від 27 листопада 2017 року у разі відмови сплатити Покупцем повної ціни автомобіля протягом 10 календарних днів з моменту наявності замовленого автомобіля, Продавець вправі розірвати в односторонньому порядку договір та стягнути з Покупця сплачений аванс-завдаток. Цими умовами договору позивач був поставлений у безвихідне становище, щоб не втратити 56900 грн. і був впевнений, що, звернувшись в суд його права будуть захищені.

Стосовно висновків суду першої інстанції, що не встановлено неправомірних дій з боку відповідача, які могли б завдати моральної шкоди позивачеві, ОСОБА_3 вказує, що відповідач шахрайськими діями ввів його в оману. Тривалий час він звертається у різні державні інстанції та до відповідача за захистом своїх порушених прав, має 70-річний вік, гіпертонік 2 стадії, завданими відповідачем стражданнями стан його здоров'я погіршився, він потребує лікування. Завдану моральну шкоду відповідачем він оцінює в 15 000 грн.

22 березня 2019 року директор ТОВ «Автогор» Горбенко В.П. подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 У відзиві зазначено, що твердження позивача, проте що його «ошукали шахраї», не відповідає дійсності, оскільки 24 листопада 2017 року сторонами укладено Договір № 171134 купівлі-продажу автомобіля. Розділом 5 Договору визначено ціну та порядок розрахунків, зокрема в п.5.1 вказано, що ціна автомобіля зазначається у Додатку 1; пунктом 7.4 Договору передбачено, що зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, оформлюються додатковою угодою до цього договору.

23 лютого 2018 року між сторонами підписано Додаток до Договору № 171114 від 24 листопада 2017 року - коригування ціни автомобіля. Відповідно до п.2.2 Додатку № 1 сторони узгодили ціну автомобіля, яка змінилась внаслідок зміни роздрібної ціни імпортером та становить 596 724 грн. з ПДВ. Додаток від 23 лютого 2018 року містить підписи сторін та скріплений печаткою продавця. Крім того, вказує відповідач, позивач є спеціалістом в галузі права, тому не міг не розуміти наслідків підписання корегування ціни автомобіля та цілого ряду документів, які містять нову ціну автомобіля (накладні, акти). 26 лютого 2018 року позивач сплатив відповідачу решту суми за автомобіль. 28 лютого 2018 року позивач підписав видаткову накладну № 751, у якій зазначена ціна автомобіля - 596 724 грн. Цього ж дня позивач ОСОБА_3 підписав акт огляду реалізованого транспортного засобу, в якому також зазначена ціна автомобіля - 596 724 грн. 09 березня 2018 року він підписав акт прийому-передачі автомобіля, в якому також зазначена ціна автомобіля - 596 724 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач також не погоджується із твердженнями позивача, що останньому нанесені збитки, оскільки він сплатив 27 505 грн., так як це не відповідає змісту ч. 2 ст. 22 ЦК України. Зазначає, що суд першої інстанції зробив правильні висновки, що, уклавши Додаток від 23 лютого 2018 року, сторони фактично внесли зміни до Договору № 171114 від 24 листопада 2017 року, що відповідає вимогам ЦК України.

Також у відзиві вказано, що фактично заявляючи вимогу про повернення частини коштів, сплачених за автомобіль, позивач ставить питання про зміну ціни в договорі вже після його виконання, що суперечить нормам ст. 632 ЦК України. Тому доводи позивача, що він вимушений був погодитись на збільшення ціни автомобіля, оскільки ОСОБА_3 боявся, що йому не повернуть аванс не відповідає дійсності, так як такі побоювання виникли у нього після спливу значного часу користування автомобілем , та фактичного виконання договору купівлі-продажу. Під час розгляду даної справи судом позивач не заявляв вимог про визнання недійсним договору або його окремої частини. Також позивачем не надано жодних доказів того, що він відмовлявся від замовленого автомобіля або оплати його вартості, а ТОВ «Автогор» відмовляв у поверненні авансу позивачу. Вказує, що судом першої інстанції вірно не встановлено правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. і не зрозумілим є збільшення її розміру позивачем до 15 000 грн. в апеляційній скарзі.

Відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2019 року залишити без змін.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області у загальному порядку з повідомленням та за участю сторін у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення коштів сплачених за договором купівлі-продажу автомобіля та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог, посилаючись, що позивачем не заявлялися позовні вимоги, щодо визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, або його окремої частини, не надано достовірних доказів того, що позивач відмовлявся від замовленого автомобіля або оплати його вартості, а ТОВ «Автогор» відповідно відмовляв йому у поверненні авансу. Суд вказав, що сплативши 26 лютого 2018 року повну вартість автомобіля, та отримавши 9 березня 2018 року сам автомобіль, з претензією позивач ОСОБА_3 звернувся лише 10 вересня 2018 року. Таким чином, позивач, заявляючи вимогу про повернення частини коштів сплачених за автомобіль, ставить питання про зміну його ціни після фактичного виконання договору, а за таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення 10000 грн. моральної шкоди, суд виходив з відсутності правових підстав для задоволення моральної шкоди, оскільки зобов'язання, що виникли між сторонами, витікають з договірних правовідносин, якими відповідно не встановлено будь-яких порушень прав позивача.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, при постановленні оскаржуваного рішення, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів апеляційного суду не вбачає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «Автогор» є офіційним дилером АТ «Рено Україна», що підтверджено Дилерським договором № 051049 від 01 травня 2010 року та Додатковою угодою № 7 до Дилерської угоди № 051049 від 01 травня 2010 року.

Згідно до Дилерського договору № 051049 від 01 травня 2010 року, укладеного між АТ «Рено Україна» та ТОВ «Автогор», - «рекомендована ціна» це запропонована компанією «Рено Україна» ціна автомобіля в залежності від його особливостей та комплектації, яка включає вартість автомобіля, визначену відповідно до договору та винагороду дилера, та публікується компанією «Рено Україна» на веб-сторінці www.renault.ua у розділі «Прайс-лист».

Відповідно до прайс - листів компанії «Рено Україна» станом на 01 листопада 2017 року рекомендована ціна автомобіля Renault Megan 1.5D Zen 110к.с., МКПП-6 становила 580400 грн., а станом на 14 лютого 2018 року рекомендована ціна автомобіля в тій же комплектації становила 615180 грн.

24 листопада 2017 року між ТОВ «Автогор» та ОСОБА_3 укладено договір № 171134 купівлі-продажу автомобіля.

Згідно умов вказаного договору продавець зобов'язується передати покупцеві у власність транспортний засіб - автомобіль Renault Megan 1.5D Zen 110к.с., МКПП-6, а покупець прийняти та оплатити його ціну (п. 1.1). Ціна, модель, комплектація та інші характеристики автомобіля зазначені у специфікації до договору (Додаток 1) (п. 1.2).

Розділом 5 Договору визначено ціну та порядок розрахунків, зокрема в п. 5.1 вказано, що ціна автомобіля зазначається у Додатку 1.

Пунктом 7.4 Договору передбачено, що зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, оформлюються додатковою угодою до цього договору.

Згідно до п. 10.8 Додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід'ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками.

24 листопада 2017 року ТОВ «Автогор» та ОСОБА_3 складено та підписано Додаток № 1 до договору № 171114 від 24 листопада 2017 року.

Із Додатку № 1 вбачається, що ним визначено умови та строки сплати ціни автомобіля, а саме ціна автомобіля з ПДВ становить 569219 гривень. При цьому п. 2.2 Додатку № 1 передбачає, що у випадку, якщо під час виконання договору імпортером буде змінена роздрібна ціна товару або зміниться курс долара (евро) НБУ, ціна автомобіля підлягає коригуванню відповідно до здійснених змін.

Відповідно даних рахунку № 1439 від 21 листопада 2017 року передоплата за автомобіль Renault Megan 1.5D Zen 110к.с. з урахуванням ПДВ становить 56922 грн.

ОСОБА_3 сплачено на рахунок ТОВ «Автогор» передоплату за автомобіль Renault Megan 1.5D Zen 110к.с., МКПП-6 в сумі 56922 грн., що підтверджено квитанцією № 11 від 24 листопада 2017 року.

23 лютого 2018 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Автогор» підписано Додаток до Договору № 171114 від 24 листопада 2017 року, - коригування ціни автомобіля, яким передбачено, що згідно до п.2.2 Додатку № 1 сторони узгодили ціну автомобіля, яка змінилась внаслідок зміни роздрібної ціни імпортером. Ціна автомобіля Renault Megan 1.5D Zen 110к.с., МКПП-6, номер кузова НОМЕР_1, узгоджена сторонами становить 596724 грн. з ПДВ.

За таких обставин, суд обґрунтовано відхилив доводи позивача, на які він посилається і в апеляційній скарзі, про те, що підписання ним Додатку - Коригування ціни автомобіля від 23 лютого 2018 року свідчить лише про ознайомлення із цим документом. При цьому, судом першої інстанції враховано, що у вказаному Додатку прямо вказано про узгодження нової ціни автомобіля сторонами Договору № 171114 від 24 листопада 2017 року.

Пунктом 4 Додатку від 23 лютого 2018 року до договору № 171114 від 24 листопада 2017 року передбачено, що даний Додаток є невід'ємною частиною договору і має юридичну силу у разі, якщо він підписаний сторонами та скріплений печаткою продавця.

Додаток від 23 лютого 2018 року до договору № 171114 від 24 листопада 2017 року містить підписи сторін та скріплений печаткою продавця. Таким чином, уклавши Додаток від 23 лютого 2018 року сторони фактично внесли зміни до договору №171114 від 24 листопада 2017 року. При цьому договір № 171114 від 24 листопада 2017 року не визнаний недійсним ні повністю ні в будь-якій його частині, зокрема щодо Додатку від 23 лютого 2018 року.

Як вбачається із матеріалів справи вимог про визнання недійсним договору або його окремої частини позивач ОСОБА_3 у даній справі не заявляв.

Узгодивши 23 лютого 2018 року нову ціну автомобіля, сторони договору № 171114 від 24 листопада 2017 року вчинили активні дії спрямовані на виконання умов договору.

Зокрема, позивачем ОСОБА_3 було сплачено ТОВ «Автогор» доплату за автомобіль Renault Megan 1.5D Zen 110к.с., МКПП-6 в сумі 539802 грн., що підтверджено квитанцією № від 26 лютого 2018 року. Сторонами складено та підписано Акт огляду реалізованого транспортного засобу № 5522/18/000246 від 28 лютого 2018 року, в якому вказано вартість автомобіля Renault Megan 1,5 Седан, номер кузова НОМЕР_1, з урахуванням ПДВ, в сумі 596724 грн.

09 березня 2018 року ТОВ «Автогор» та ОСОБА_3 підписали Акт прийому-передачі автомобіля Renault Megan, номер кузова НОМЕР_1, в якому було зазначено ціну 596724 грн. з ПДВ. Таким чином, договір № 171114 від 24 листопада 2017 року з урахуванням умов визначених Додатком від 23 лютого 2018 року був виконаний сторонами.

Позивач ОСОБА_3, заявляючи вимогу про повернення частини коштів сплачених за автомобіль, фактично ставить питання про зміну ціни у договорі № 171124 від 24 листопада 2017 року вже після його виконання та користування автомобілем протягом півроку.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 1 ст. 13 ЦПК України констатовано розгляд судом справ не інакше, як за зверненням особи, та в межах заявлених нею вимог, і на підставі поданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. В свою чергу відповідно до п. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 651, 652 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Таким чином, ОСОБА_3, уклавши 24 листопада 2017 року з ТОВ «Автогор» договір купівлі-продажу автомобіля Renault Megan 1.5D за № 171124, вніс аванс - завдаток в сумі 56922 грн. 09 березня 2018 року ТОВ «Автогор» та ОСОБА_3 підписали акт прийому - передачі вищезазначеного автомобіля, в якому було зазначено ціну 596724 грн. з ПДВ. ОСОБА_3, сплативши 26 лютого 2018 рокук повну вартість автомобіля, та отримавши 09 березня 2018 року сам автомобіль з претензією до ТОВ «Автогор» звернувся лише 10 вересня 2018 року, а до суду 20.11. 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, який дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення коштів, які позивач помилково вважає збитками в сумі 27505 грн., сплачених за договором купівлі - продажу автомобіля, оскільки правовідносини що виникли між сторонами випливають з договірних, а саме договору купівлі-продажу автомобіля, який є дійсним та виконаним сторонами, а кошти фактично входять в складову ціну автомобіля, з якою позивач погодився, підписавши договір та додаток до нього а сплативши його вартість.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги позивача є безпідставними та необґрунтованими, були предметом розгляду суду першої інстанції, яким дано належну оцінку, не спростовують висновків суду, тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Щодо відшкодування моральної шкоди, у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, якою регламентовано право особи на відшкодування моральної шкоди, що полягає, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї зокрема, завданої внаслідок порушення її прав, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в її відшкодуванні з підстав не встановлення судом неправомірності дій відповідача, які б могли завдавати моральної шкоди позивачу.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

В свою чергу, посилання позивача ОСОБА_3, заявляючи вимоги щодо відшкодування моральної шкоди з посиланням на норми ст. 1167 ЦК України, яка зокрема регулює деліктні правовідносини, не є коректним, оскільки між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору купівлі-продажу, зміст якого сам по собі не передбачає відшкодування особі моральної шкоди іншою особою, зокрема у випадку порушення зобов'язання.

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи спір, належним чином дослідивши та надавши оцінку наданим сторонами доказам, врахувавши наведені вище норми права, суд дійшов правильного висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання моральної шкоди, понесених моральних страждань, не доведено наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача шкоди, а тому в її задоволенні суд правомірно відмовив.

Виходячи з вищевикладеного, доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів апеляційного суду, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних про стягнення коштів сплачених за договором купівлі-продажу автомобіля та відшкодування моральної шкоди, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення .

Керуючись ст. ст. 367, 368,374, 375, 381,382,383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автогор» про стягнення коштів, сплачених за договором купівлі-продажу автомобіля та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв'язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений 19 квітня 2019 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко