Справа № 509/1879/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права застави на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями із земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ :

16.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

19.04.2019 року провадження по справі було відкрито.

25.04.2019 року ОСОБА_1 подав клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та із земельною ділянкою, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Проте, дослідивши подане клопотання про забезпечення позову, суд вбачає, що воно не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, а саме: не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України заявників, адресу електронної пошти, за наявності; пропозицій щодо зустрічного забезпечення позову.

Крім того, згідностатті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Відповідно до частини 1 статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в ін-ших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

З огляду на зазначене вище, клопотання повинно бути викладено державною (українською) мовою.

Позиція суду кореспондується та відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 06 липня 2016 року (справа №21-1092а16) та правовому висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 26 липня 2018 року (справа №766/5444/17, провадження №К/9901/56436/18).

Всупереч вказаним нормам, позивач подав до суду клопотання, яке викладене ним російською мовою.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про повернення клопотання про забезпечення позову заявнику та одночасно роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позву в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючисьст.149-153, 258, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання права застави на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями із земельною ділянкою, повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Кочко