Провадження № 2-о/761/195/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участі заявника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Шевченківський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2019 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Шевченківський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту народження дитини.

В своїй заяві заявник просить: встановити факт народження дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Севастополь, Автономної Республіки Крим, матір'ю якого є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а батьком - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року в пологовому будинку, який знаходиться на території м. Севастополь АР Крим, сестра заявника ОСОБА_2 народила дитину чоловічої статі - ОСОБА_4 При цьому, він зазначає, що батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбі та проживають разом, проте, враховуючи те, що наразі вони перебувають та постійно проживають на тимчасово окупованій території, останні не мають можливості особисто прибути на територію України та звернутись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Крім того, заявник стверджує, що батьком та матір'ю цієї дитини, є зазначені особи, які є громадянами України, а їх місце проживання зареєстровано в АР Крим.

Метою встановлення факту народження дитини є необхідність її реєстрації та отримання свідоцтва про народження українського зразка, оскільки по факту дитина народилась на території України в м. Севастополь, що перебуває на тимчасово окупованій території.

В судовому засіданні заявник - ОСОБА_1 підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Заінтересовані особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися. До суду надійшли їх заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони стверджують, що дійсно є батьками дитини, яка народилась від шлюбу, при цьому, зазначають, що підтримують вимоги даної заяви та просять її задовольнити, встановивши факт народження дитини.

Заінтересована особа -відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання представника не направила, до суду надійшла заява уповноваженого представника про слухання справи за його відсутності. У вирішенні даної заяви про встановлення факту народження дитини - представник покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, вислухавши думку учасників справи та пояснення свідків, суд приходить до висновку про задоволення заяви виходячи з наступного.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2, про що свідчать відповідні копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2

При цьому, як вбачається ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є громадянами України, а їх місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку на території Автономної республіки Крим, про що свідчать відповідні копії паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Крім того, як вбачається з копії свідоцтва про одруження, 31 серпня 2002 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №623.

Як зазначив заявник, від спільного шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 15 лютого 2019 року в м. Севастополі Автономної Республіки Крим народився син ОСОБА_6, матір'ю якого є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а батьком - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Разом з тим, в судовому засіданні були опитані в якості свідків заявник ОСОБА_1, який є братом ОСОБА_2, та ОСОБА_7 - друг сім'ї, які підтвердили, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_2 народила хлопчика ОСОБА_4 в пологовому будинку м. Севастополя, а її батьком є ОСОБА_3

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7) ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактународження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є : медичне свідоцтво про народження (форма N ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545 ( гі 150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтв а про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров'я України від 08 серпня 2006 року N 545 (гі 150-06 ), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за ТМ 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою,встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року N 9.

Звертаючись з даною заявою до суду, заявник посилається на те, що батьки дитини позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження дитини встановленого українським законодавством зразка, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнятий відповідним відділом державної реєстрації актів цивільного стану.

Так, згідно змісту відмови Шевченківського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за №86/17.12-45 від 12.03.2019 року на заяву ОСОБА_1 про проведення державної реєстрації народження, заявником для підтвердження факту народження дитини чоловічої статі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 року у громадянки ОСОБА_2 було пред'явлено свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 06.03.2019 року, яке видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що і стало підставою для відмови в реєстрації народження дитини.

В свою чергу, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Відповідно до ч.1 ст.17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Розглядаючи справу згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, за умовами ч.3 ст. 317 ЦПК у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи, встановленого законодавством України зразка, з метою захисту законних прав та інтересів заявника як громадянина України та народженої у його сестри дитини, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе встановити факт народження від матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3, дитини чоловічої статі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.293, 294, 315, 317, 318, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Шевченківський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. Севастополі Автономна Республіка Крим, Україна, третьої дитини чоловічої статі ОСОБА_4, від матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Армянськ, громадянки України, зареєстрованої в м. Севастополь, Автономної АДРЕСА_1, та батька громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Севастополь, який зареєстрований в м. Севастополь, Автономної АДРЕСА_1, які перебувають у шлюбі з 31.08.2002 року, що був зареєстрований у м. Севастополі за актовим записом № 623.

Походження дитини визначити відповідно до ч.1 ст. 122 СК України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула