Ухвала

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа №639/541/17

провадження №61-48579ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2018 року в указаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2018 року наведені заявником підстави поновлення процесуального строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2018 року визнано неповажними. Касаційну скаргу було залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків, а саме для надання доказів щодо дати отримання оскаржуваного судового рішення, або наведення інших причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, а також роз'яснено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 22 грудня

2018 року, заявником, зокрема, надано лист Жовтневого районного суду

м. Харкова від 23 січня 2019 року про неможливість надання довідки на підтвердження дати отримання копії ухвали апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2018 року, у зв'язку із направленням матеріалів справи до Верховного Суду.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2018 року, повний текст якої складено

25 травня 2018 року, отримано лише 05 грудня 2018 року при зверненні до суду першої інстанції, про що свідчить його підпис на заяві про видачу копії судового рішення, яка міститься в матеріалах справи.

Перевіривши наведенні заявником обставини у клопотанні про поновлення строку, не вбачається підстав та доказів поважності пропуску строку на касаційне оскарження, з огляду на наступне.

З матеріалів даної справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 приймав участь 23 травня 2018 року у судовому засідання при розгляді апеляційним судом Харківської області матеріалів контрольного провадження, що вказує на обізнаність заявника про результати розгляду апеляційної скарги.

Повний текст ухвали апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2018 року складено 25 травня 2018 року.

Згідно частини другої статті 272 ЦПК України у разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

Проте, заявником не було вчинено дій передбачених частиною другою статті 272 ЦПК України.

Посилання заявника на те, що ним отримано копію оскаржуваної ухвали лише 05 грудня 2018 року при зверненні до суду першої інстанції, не можуть бути поважними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що він неодноразово подавав до суду заяви, приймав участь у судових засіданнях та знайомився з матеріалами справи.

Також інших підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, що завадили звернутися до суду із касаційною скаргою у межах строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 не зазначає.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на своєчасне одержання судових рішень.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу строку на касаційне оскарження, а заявником не наведено поважних причин такого строку, то у відкритті касаційного провадження у справі №639/541/17 слід відмовити.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 124 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України", та "Трух проти України" (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини

від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Крім того, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану ухвалу апеляційного суду Харківської області

від 23 травня 2018 року, повний текст якої складено 25 травня 2018 року, оприлюднено 30 травня 2018 року.

Разом із тим, доводи щодо відсутності належним чином завіреної копії оскаржуваного судового рішення протягом цього тривалого часу не доведені, а саме по собі подання касаційної скарги після понад 6 місяців з моменту ухвалення свідчить лише про те, що заявник не цікавився результатами розгляду спору.

На підставі наведеного, керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 23 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу та моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька