ПОСТАНОВА

Іменем України

19 квітня 2019 року м. Кропивницький

справа № 2-620/10

провадження № 22-ц/4809/730/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участі секретаря Тимошенко Т.О.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_4,

особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_5, Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

зацікавлена особа - Публічне акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6, який представляє інтереси ОСОБА_4, на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2019 року у складі судді Панфілової А.В. і

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року адвокат ОСОБА_6, який представляє інтереси ОСОБА_4, звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця та просив:

- визнати неправомірною відмову державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Кіровоградській області у поверненні стягувачу виконавчого листа від 30.11.2010 №2-620/10 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_4 стягувачу;

- зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_5 повернути стягувачу виконавчий лист від 30.11.2010 №2-620/10 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_4

Скарга мотивована тим, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2010 по справі №2-620/10 задоволено позов АТ «Індустріально-експортний банк» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за споживчим кредитом наданим у валюті.

На виконання вказаного рішення виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Відповідно до акту прилюдних торгів від 20.05.2011, затвердженого начальником підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області був реалізований будинок за адресою: м.Кіровоград, вул. Салтикова-Щедріна, 36, який належав на праві власності ОСОБА_4 та був предметом іпотеки за споживчим кредитом, наданим їй в іноземній валюті.

Предмет іпотеки, який виступав як забезпечення зобов'язань за споживчим кредитом, наданим ОСОБА_4 в іноземній валюті, реалізований відділом примусового виконання рішень УДВС в межах виконавчого провадження, а інше майно протягом дії мораторію заборонено стягувати з ОСОБА_4, як з позичальника.

Враховуючи, що протягом дії мораторію законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно, яке належить ОСОБА_4, як позичальнику, адвокат скаржника звернувся з письмовою заявою до ВПВР УДВС про повернення виконавчого документа стягувачу.

Листом від 06.12.2018 №14855/021-26 відмовлено у поверненні документа стягувачу з тих підстав, що законом не визначено такого обов'язку державного виконавця, як завершення виконавчого провадження.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2019 року в задоволені скарги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що на виконання надійшов виконавчий лист не про звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок валютних зобовязань, ні про стягнення заборгованості по кредитному договору у валюті кредиту, а про стягнення заборгованості по кредитному договору у національній валюті.

Саме зміна правової природи правовідносин в 2010 році на підставі рішення суду не дає права заявнику в чиїх інтересах діє адвокат на застосування законодавства, що визначає особливості виконання судових рішень, повязаних з споживчими кредитами, наданими в іноземній валюті.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6, який представляє інтереси ОСОБА_4, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд безпідставно зазначив про зміну правової природи правовідносин в 2010 році на підставі рішення суду.

Протягом дії мораторію законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно, яке належить ОСОБА_4, як позичальнику за споживчими кредитами, наданими їй в іноземній валюті.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду до участі у справі залучено Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в звязку з передачею до зазначеного відділу матеріалів виконавчого провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_6, який представляє інтереси ОСОБА_4, підтримав доводи апеляційної скарги, інші учасники справи в судове засідання не зявилися про дату час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки всі учасники справи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, які не зявилися, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження №35014071, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-620 від 30.11.2010, виданого Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ПАТ "Індустріально-експортний банк"' заборгованості в сумі 1 257 906,47 грн, судового збору по 850 грн, з кожного, та витрат на ІТЗ по 15 грн, з кожного, а всього 1 258 771,47 грн, за яким боржником значиться ОСОБА_4.

Після повторного пред'явлення виконавчого документа № 2-620 виданого 30.11.2010 Кіровським районним судом м.Кіровограда, базуючись на нормах чинного законодавства проведено перевірку майнового стану, внаслідок чого встановлено, що боржник перебуває у трудових відносинах із ТДВ «КІРОВОГРАДСЬКА СІЛЬГОСПХІМІЯ».

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження №35014071, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-620 від 30.11.2010, виданого Кіровським районним судом м.Кіровограда про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ПАТ "Індустріально-експортний банк"' заборгованості в сумі 1 257 906,47 грн, судового збору по 850 грн з кожного та витрат на ІТЗ по 15 грн з кожного, а всього 1 258 771,47 грн, за яким боржником значиться ОСОБА_4.

Виконавчий документ повторно пред'явлено стягувачем на виконання до органів державної виконавчої служби.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

За приписами пункту 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

Отже, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації предмета іпотеки, не може бути примусово стягнуто інше майно, яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника.

Статтею 190 ЦК України визначено, що майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки.

Оскільки Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» немає заборони на стягнення коштів позичальника, підстав визначених п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення виконавчого листа стягувачу немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права або порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6, який представляє інтереси ОСОБА_4, залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26.04.2019.

Головуючий суддя С.І. Мурашко

Судді А.М. Головань

ОСОБА_3