АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року

м. Чернівці

справа № 715/340/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Герман Я.І.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 6 лютого 2019 року (повний текст рішення складено 7 лютого 2019 року),

головуючий в суді першої інстанції суддя Цуренко В.А.

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Просив зобовязати відповідачку ОСОБА_2 провести перебудову паркану та засипати колодязь водовідведення, тим самим звільнити належну позивачу земельну ділянку площею, 0,1381 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Посилався на те, що під час встановлення межових знаків земельної ділянки на місцевості ним був виявлений факт того, що відповідачкою на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці побудовано колодязь водовідведення (каналізація) та сітчастий паркан.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 6 лютого 2019 року в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що позивачем ОСОБА_1 не надано належних і допустимих доказів, які би доводили створення відповідачкою перешкод у користуванні позивачем земельної ділянки, оскільки спірна частина земельної ділянки належить сторонам на праві власності згідно правовстановлюючих документів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення суд неповно зясував обставини справи, а висновки суду не відповідають таким обставинам.

Зазначав, що судом першої інстанції не враховано належним чином висновок судової земельно-технічної експертизи від 27 листопада 2018 року. Зокрема судом не враховано, що частина вигрібної ями, яка належить відповідачці знаходиться на земельній ділянці позивача.

Судом також не враховано, що згідно з обмеженнями на використання земельної ділянки площею 0,0679 га, яка належить відповідачці, їй забороняється будівництво на вказаній земельній ділянці.

ОСОБА_2 під час будівництва спірних споруд порушила санітарні норми та правила добросусідства.

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

19 липня 2017 року позивачем було придбано земельну ділянку площею 0,1381 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:005:0431, яка знаходиться за адресою: Чернівецька область, Глибоцький район, смт. Глибока, вул. Чернівецька, 2В. Вказана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 липня 2017 року №92366746 (а.с.7).

Відповідачка є власником земельної ділянки площею 0,0679 га, яка знаходиться по вулиці 24 серпня,5 в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий номер :01:005:0012 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 4 березня 2004 року серії ЧВ № 067162 (а.с.84).

Як вбачається з висновку судової земельно-технічної експертизи №655 від 27 листопада 2018 року існує накладення площею 0,0056 га двох земельних ділянок сторін згідно державних актів на право власності на земельні ділянки та фактичне накладення площею 0,0048 га двох земельних ділянок сторін якими фактично користуються сторони (а.с.104-111).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частин 1, 2 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 3 статті 103 ЗК України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною другою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних і допустимих доказів, які підтверджується ту обставину, що відповідачка ОСОБА_2 побудувала частину паркану та вигрібної ями на земельній ділянці позивача.

З висновку судової земельно-технічної експертизи №655 від 27 листопада 2018 року вбачається, що вищезазначені споруди знаходяться на спірній земельній ділянці, яка відповідно до правовстановлюючих документів одночасно належить на праві власності сторонам.

Відповідачка є власником земельної ділянки площею 0,0679 га, яка знаходиться по вулиці 24 серпня,5 в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 4 березня 2004 року серії ЧВ № 067162.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не оспорював рішення про надання відповідачці ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0679 га, яка знаходиться по вулиці 24 серпня, 5 в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області та державний акт на право власності на земельну ділянку від 4 березня 2004 року серії ЧВ № 067162 і такі документи судом не визнавалися незаконними та не скасовувались.

Отже, між сторонами існує невирішений спір щодо права власності на частину земельної ділянки на якій розташовані спірні споруди.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що судове рішення підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції не враховано, те що ОСОБА_2 під час будівництва вигрібної ями та паркану не дотрималась санітарних норм, приписів зазначених у висновку від 3 грудня 2003 року №602 щодо заборони на будівництво та правил добросусідства.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 не обґрунтовував свої позовні вимоги вищевказаними обставинами та вони не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 6 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 26 квітня 2019 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді М.І. Кулянда

ОСОБА_4