Справа № 127/5063/19
Провадження № 2/127/703/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19.04.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом за участю третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям і батьками третьої особи ОСОБА_3 Позивач та треті особи з 01.10.1982 року проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 28.12.2000 року №1881 квартира АДРЕСА_1 була передана у спільну сумісну власність позивачу та членам його сімї, третім особам по справі і їм було видане Свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким право спільної сумісної власності на квартиру було 24.01.2001 року зареєстроване в КП ВООБТІ та записано в реєстрову книгу №479 за реєстровим №655/42913.

Всі співвласники квартири до цього часу проживають та зареєстровані в своїй квартирі. Реальний розподіл часток не проводився, порядок користування не встановлений. Тобто, позивач та треті особи спільно користуються всією квартирою та разом утримують її.

Позивач є відповідальним власником квартири і на його імя в МКП УК «Житло-Гарант» на квартиру відкритий особовий рахунок №104012.

ОСОБА_4 є племінником позивача. На його прохання всі співвласники квартири в 2006 році надали згоду на його реєстрацію в квартирі. 11.08.2006 року відповідач був зареєстрований в квартирі, проте не вселявся в неї.

В 2010 році ОСОБА_4 виїхав на навчання в Російську Федерацію і залишився там на постійне проживання, згодом прийняв російське громадянство та створив там сімю. Більше в Україну він ніколи не повертався та не має наміру повертатись, про що повідомив позивача та третіх осіб під час спілкування через інтернет-ресурси. Інших шляхів звязку з ним немає.

Вирішити питання про зняття відповідача з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 в позасудовому порядку неможливо, оскільки місце його перебування невідоме, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям і батьками третьої особи ОСОБА_3 Позивач та треті особи з 01.10.1982 року проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 28.12.2000 року №1881 квартира АДРЕСА_1 була передана у спільну сумісну власність позивачу та членам його сімї, третім особам по справі і їм було видане Свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким право спільної сумісної власності на квартиру було 24.01.2001 року зареєстроване в КП ВООБТІ та записано в реєстрову книгу №479 за реєстровим №655/42913.

Всі співвласники квартири до цього часу проживають та зареєстровані в своїй квартирі. Реальний розподіл часток не проводився, порядок користування не встановлений. Тобто, позивач та треті особи спільно користуються всією квартирою та разом утримують її.

Позивач є відповідальним власником квартири і на його імя в МКП УК «Житло-Гарант» на квартиру відкритий особовий рахунок №104012.

ОСОБА_4 є племінником позивача. На його прохання всі співвласники квартири в 2006 році надали згоду на його реєстрацію в квартирі. 11.08.2006 року відповідач був зареєстрований в квартирі, проте не вселявся в неї.

В 2010 році ОСОБА_4 виїхав на навчання в Російську Федерацію і залишився там на постійне проживання, згодом прийняв російське громадянство та створив сімю.

Статтею 64 ЖК УРСР визначено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Положеннями ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Отже, відповідач понад рік не проживає у спірному житловому приміщенні, своїх речей там не зберігає, участі в утриманні приміщення та оплаті комунальних послуг не бере.

Факт відсутності ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 понад один рік підтверджується актом про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні, від 18.02.2019 року, складеним сусідами та завіреним керівником МКП УК «Житло-Гарант».

Враховуючи те, що факт не проживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, доведеними.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На стягненні судових витрат з відповідача позивач не наполягав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 321, 346, 391, 405 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, 21029 АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5), таким, що втратив право користування квартирою №113 в будинку №105 по вул. Келецькій в м. Вінниці, в звязку з його відсутністю в даному приміщенні понад рік без поважних причин.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 19.04.2019 р.

Суддя