н/п 4-с/490/71/2018
У Х В А Л А

15 березня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

В складі: головуючого судді- Чулуп О.С.,

при секретарі судового засідання - Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" на рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання,

встановив:

05.09.2017 року ПАТ "Миколаївобленерго звернулося до суду зі скаргою на рішення державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання.

Свою скаргу мотивує тим, що 30.08.2017 року на адресу ПАТ «Миколаївобленерго» надійшло повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з відсутністю ідентифікаційного коду боржника. Заявник зазначає, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

В судове засідання представник заявника не з`явився.

Представник державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Судом досліджено виконавчий лист виданий Центральним районним судом міста Миколаєва 22.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» збитків в сумі 4765,33 грн., та судових витрат в сумі 214,60 грн.

Судом досліджено постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаїського міського управління юстиції від 17.08.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із відсутністю ідентифікаційного номеру боржників.

Судом досліджено постанову старшого державного виконавця Центрального відділу держаної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Судом досліджено повідомлення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 28.07.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника.

Статтею 447 ЦПК Українивизначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другоїстатті 451 ЦПК Україниу разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції станом на 17.02.2017 рік) у виконавчому листі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції станом на 17.02.2017 рік) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Таким чином, відсутність у виконавчому листі відомостей про ідентифікаційний код боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

На підставі викладеного, суд вважає, що скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Проте щодо вимоги про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання то в цій частині вимоги слід задоволити частково. Так. державний виконавець при вчиненні дій щодо відкриття виконавчого провадження повинен вчинити ряд необхідних дій, зокрема передбачених ст.ст. 18, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 2-12 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог в частині зобовязання державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання, оскікльки при вчиненні такої дії може виникнути необхідність проведення інших дій, встановлених Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись ст.ст.18, 447,450,451 ЦПК України, суд,-

постановив:

Скаргу - задовольнити.

Рішення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаїській області про повернення без прийняття до виконання виконавчого документу виданого 22.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколахївобленерго» заборгованості в розмірі 4979,93 грн. - скасувати

Зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаїській області вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 22.08.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Миколахївобленерго» заборгованості в розмірі 4979,93 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. 354-355 ЦПК України.

Суддя