Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 380/864/18

провадження № 61-8226ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 05 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» про визнання протиправним та скасування наказу про припинення трудового договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» (далі - ТОВ «Еко») про визнання протиправним та скасування наказу про припинення трудового договору.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 05 листопада 2018 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Еко» від 07 червня 2018 року № ЭК/К-106 про припинення трудового договору (контракту) з касиром торгового залу ОСОБА_1

Поновлено ОСОБА_1 на посаді касира торгового залу ТОВ «Еко».

Зобов'язано ТОВ «Еко» виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання ТОВ «Еко» виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення наступного змісту.

Стягнуто з ТОВ «Еко» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 14 639,46 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у квітні 2019 року, ТОВ «Еко» просить скасувати рішення Тетіївського районного суду Київської області від 05 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи,ціну позову, яка не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,значення справи для сторін і суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 05 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» про визнання протиправним та скасування наказу про припинення трудового договору.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв