Справа № 758/7559/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Артюшенко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 07 липня 2001 року, шлюбу, від якого вони мають одну неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрати почуття любов та порозуміння між подружжям, сторони не проживають разом, шлюбні відносини між ними припинені вже тривалий час (15 років) з червня 2004 р., подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб.

До початку судового засіданні позивач звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутністю та розірвати шлюб. На позовних вимогах наполягає, вказавши в заяві, що шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2004 р., дитина мешкає з нею, спору про майно подружжя не має, проти надання судом строку для примирення позивачка категорично заперечує.

Відповідачем до початку судового засідання надана заяву, в якій просив вищевказану справу розглянути за його відсутності, з позовними вимогами позивача згодний у повному обсязі, вказавши про припинення шлюбних відносин з червня 2004 р., підтвердив відсутність спорів про майно подружжя та місце проживання дитини, проти надання строку для примирення категорично заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України (2017 р.) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В силу положень ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 595, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3

Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2004 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

Спору про розподіл майна подружжя та місце проживання дитини між сторонами на момент розгляду справи немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені вже тривалий час, обидва подружжя просять розірвати шлюб та про надання строку на примирення суду не заявили.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 07 липня 2001 року № 595, складеному відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 24, ч. 3 ст. 105, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4 ч.1, 206 ч.4, 258, 263, 264-265, 353 ЦПК України (2017 р.),

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі;

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянином України (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2), зареєстрований 07 липня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 595.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 07 липня 2001 року № 595, складеному відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова