Єдиний унікальний номер справи 235/2672/19
Номер провадження 2/235/1107/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 квітня 2019 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Клікунова А.С., дослідивши позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Першої Покровської державної нотаріальної контори, Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності в порядку спадкування та зняття арешту із спадкової нерухомості, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И Л А :

На розгляд суду предявлено вказану позовну заяву, в якій заявлено такі вимоги:

- зняти арешт з житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Мічуріна, буд. 46, належний на праві приватної власності ОСОБА_3, яка померла 22 серпня 2017 року шляхом скасування постанови державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 10.10.2017 року ОСОБА_4 по виконавчому провадженню № 54808046;

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 на домоволодіння (житловий будинок з надвірними спорудами та побудовами), розташоване за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. Мічуріна, 46;

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 6532 про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» грошових коштів у розмірі 105 568,86 гривень.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, встановлюю, що позовна заява подана з порушенням ст. 175 ЦПК України.

І. Згідно п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, однією з заявлених вимог ОСОБА_1 є визнання за ним права власності на житловий будинок № 46 по вул. Мічуріна в м. Покровськ Донецької області за правилами спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 22.08.2017 року. В обґрунтування таких вимог зазначено, що постановою державного нотаріуса Першої Покровської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 21.02.2019 року відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вмотивовано тим, що на спадкове майно у вигляді вказаного спірного домоволодіння накладено арешт на підставі постанови Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, при цьому здійснено посилання на п.п. 4.17 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5. З позову вбачається висловлювання незгоди з постановою державного нотаріуса, а саме, на думку ОСОБА_1, нотаріусом допущено помилкове застосування правових норм, оскільки вірним було б прийняття рішення на підставі п.п. 4.16 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Серед іншого, в позовній заяві ОСОБА_1 посилається на ст. 50 Закону України «Про нотаріат», норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, а саме що справи щодо скарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку цивільного позовного провадження як справ про право. Такий зміст позовних вимог в певній мірі суперечить обраному способу захисту прав. Так, в прохальній частині позову ОСОБА_1 не заявлено жодної з таких вимог: визнання дій нотаріусу Першої покровської державної нотаріальної контори неправомірними (незаконними) / скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.02.2019 року / зобовязання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину. Суддя звертає увагу, що у кожній цивільній справі є дві сторони позивач та відповідач. Відповідач - це особа, яка вступає у процес або притягується судом до участі у справі за вказівкою і вимогою позивача за порушення, невизнання або оспорення його прав. При цьому слід зазначити, що порушення прав позивача з боку відповідача - це лише припущення позивача, яке проходить всебічну перевірку судом під час розгляду справи. Виходячи із загальних засад діючого цивільного процесуального законодавства, позов у матеріальному змісті - це вимога до суду, яка стосується тих претензій, які пред'являються до особи, яка порушує або оспорює права позивача. Разом з тим, позивач ОСОБА_1 визначаючи відповідачем Першу покровську державну нотаріальну контору не заявляє жодних самостійних вимог до цією юридичної особи.

Суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, після відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії наявне право подачі до суду позову про цивільний спір, при цьому коло відповідачів в такій категорії справ є відмінним від проваджень про оскарження постанови нотаріуса. Згідно ст. 9 Закону України «Про нотаріат» - нотаріус не може мати спільних інтересів з особами, які звернулися до нього за вчиненням нотаріальної дії. В категорії справ про визнання права власності на спадщину в судовому порядку відповідачами мають бути спадкоємці, а у разі їх відсутності чи неприйняття ними спадщини - є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічне стосується позовної заяви ОСОБА_1 в частині заявлення вимог про зняття арешту з житлового будинку № 46 по вул. Мічуріна в м. Покровськ Донецької області, накладеного постановою державного виконавця Покровського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області в рамках ВП № 54808046. Так, правовим обґрунтуванням вимоги позивач зазначає ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту). Одночасно позивач фактично оспорює бездіяльність державного виконавця Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, а саме в порушення ч. 1, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» при закінченні виконавчого провадження № 54808046 не прийнято рішення про зняття арешту з майна (коштів). Разом з тим, в прохальній частині позову дії державного виконавця / постанова про закінчення виконавчого провадження не оскаржуються.

З огляду на вказане, позивачу необхідно форму та зміст позовної заяви викласти в редакції з дотриманням п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

ІІ. Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (підтверджено паспортом громадянина України), тобто на день звернення до суду (15.04.2019 року) досяг повних пятнадцяти років. У відповідності із вимогами ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Особа вважається повнолітньою, якщо вона досягнула вісімнадцяти років (ч. 1 ст. 34 ЦК України). Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 47 ЦПК України).

Суддя звертає увагу, що коло відносин, у яких фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років особисто бере участь закріплено в ст. 32 ЦК України. Право та здатність фізичної особи даної вікової категорії з неповною цивільною дієздатністю особисто (самостійно) здійснювати цивільні процесуальні права в спірних відносинах (згідно заявлених позовних вимог) діючим законодавством не передбачено.

З урахуванням вказаного необхідно зазначити в субєктному складі законного представника, який діє в інтересах неповнолітнього позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІІІ. Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути обєднано декілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги. Позовна заява ОСОБА_1 містить три основні позовні вимоги: 1) визнання права власності на спадкове майно (підстава ст. ст. 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат»), 2) зняття арешту (підстава - ст. 40, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»), 3) визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (підстава ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»). Зі змісту позовної заяви не вбачається посилань, що вказані вимоги повязані між собою та підлягають доведення одними доказами. З огляду на вказане, суд вважає за необхідне запропонувати позивачу надати відомості щодо доцільності розгляду зазначених вимог в одному провадженні. При цьому, ухвала в цій частині має рекомендаційний характер, та направлена на забезпечення можливості надати позивачу доводи, які можуть бути враховані у разі розгляду питання (до відкриття провадження) розєднання позовних вимог в порядку ч. 6 ст. 188 ЦПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В АЛ И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Першої Покровської державної нотаріальної контори, Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності в порядку спадкування та зняття арешту із спадкової нерухомості, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Запропонувати позивачу в 10-денний строк з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви (згідно мотивувальної частини ухвали).

Розяснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунені у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://ka.dn.court.gov.ua

Ухвала оскарженню не підлягає, та відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя