Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3030/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/3030/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - територіальна громада в особі Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 7 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Зубчук І. В., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 9 квітня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_3 Спадкоємцями за законом першої черги є вона та мати спадкодавця ОСОБА_2

До складу спадщини входить житловий будинок № 12, який розташований по вул. Садовій в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області, а також дві земельні ділянки: площею 0,25 га, кадастровий номер :03:001:0437, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по вул. Садовій, 12 в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області, та площею 0,28 га, кадастровий номер :03:001:0433, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за вказаною адресою.

23 серпня 2017 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину зазначених земельних ділянок. Проте виявилося, що будинок № 12, який розташований в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області, не був зареєстрований у КП «Житомирське обласне бюро технічної інвентаризації» та дане домоволодіння значиться колгоспним двором. За таких обставин 23 серпня 2017 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Зазначила, що за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину вказаного будинку у судовому порядку. Відповідно до довідки Станишівської сільської ради від 11 травня 2017 року № 519 головою колгоспного двору згідно з даними погосподарської книги № 5, особовий рахунок № 225, дійсно був померлий ОСОБА_3, який на день смерті постійно проживав та був зареєстрований у вказаному будинку.

З урахуванням викладеного, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Садова, 12, с. Ліщин, Житомирський район, Житомирська область.

Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 7 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

Зокрема, зазначає, що суд в основу свого рішення поклав довідку виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 16 січня 2017 року № 52, згідно з якою спірний житловий будинок належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частинах (підстава: записи погосподарської книги №7 Ліщинської сільської ради Житомирського району Житомирської області за 2016 - 2020 роки).

Проте вважає вказану довідку неналежним доказом, оскільки вона не є правовстановлюючим документом та суперечить іншим документам, які видавала Станишівська сільська рада Житомирського району Житомирської області про обєкт нерухомості щодо його створення, існування та переходу прав власності.

Згідно із записами головою колгоспного двору по вул. Садовій, 12 (вул. Кірова) в с. Ліщин Житомирського району був ОСОБА_6, колишній чоловік відповідачки, який помер в 1990 році. В подальшому ОСОБА_2 після розлучення з чоловіком в 1980 році розділила майно та 16 травня 1984 року виїхала в м. Житомир на постійне місце проживання.

Таким чином, після 1984 року відповідачка повністю втратила звязок із селом і не може вважатися членом колгоспного двору свого колишнього чоловіка чи сина.

Окрім того, згідно з даними погосподарської книги сільської ради № і особового рахунку № 225 за 1991 - 1995 роки, головою двору по вул. Садові (Кірова), 12 в с. Ліщин Житомирського району і області значився ОСОБА_3, а членом двору його своячка ОСОБА_7. За ними рахувався жилий будинок, загальною площею 49 кв. м., і земельна ділянка, площею 0,53 га.

Про ОСОБА_2 інформація в останніх погосподарських книгах відсутня.

Окрім того, згідно з рішенням Житомирського районного суду від 26 жовтня 2017 року по справі № 278/2127/17 ОСОБА_2 зареєструвала своє право власності на 1/2 частину спірного будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Будь-яку іншу частину спірного житлової будинку вона не реєструвала, оскільки у власності не мала.

21 вересня 2018 року ОСОБА_2 продала свою частину житлового будинку разом з половиною земельних ділянок (площею 0,2650 га) відповідно до договорів купівлі-продажу новому співвласнику - ОСОБА_8, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно станом на 5 січня 2019 року.

Таким чином, висновок суду від 07 грудня 2018 року суперечить правовстановлюючим документам і фактичним обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні встановлено, що 9 квітня 2016 року помер ОСОБА_3 Після його смерті спадщину у встановленому законом порядку прийняли: дружина ОСОБА_1 та мати ОСОБА_2, на ім'я яких приватним нотаріусом Житомирського районного округу ОСОБА_9 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0,53 га ( в тому числі, площею 0,25 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також площею 0,28 га, призначена для ведення особистого селянського господарства), яка розташована по вул. Садовій,№12 в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилалась на ту обставину, що до складу спадкового майна також входить житловий будинок, розташований в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області по вул. Садовій,№12.

За змістом ст.1218 ЦК України умовою переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за життя спадкодавець набув право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку. При цьому, суд взяв до уваги довідку виконкому Станишівської сільської ради від 16 січня 2017 року за №52 ( а.с.13).

Проте, досліджені судом апеляційної інстанції погосподарські книги за 1991-1995 роки містять інформацію про те, що житловий будинок №12 по вул. Садовій ( колишня назва вул. Кірова) в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області, належав до суспільної групи колгоспний двір, головою господарства зазначений ОСОБА_3 ( а.с. 128).

На час набуття спадкодавцем у власність вказаного житлового будинку записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), які підтверджували право приватної власності на житло.

Записи у погосподарських книгах також були враховані Житомирським районним судом під час розгляду справи №278/2127/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності.

За наслідками розгляду зазначеної справи 26 жовтня 2017 року суд ухвалив рішення, яким визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що до складу спадщини входить житловий будинок №12 по вул. Садовій в с. Ліщин Житомирського району.

Позивач, будучи спадкоємцем за законом першої черги, вправі ставити питання про визнання за нею права власності на 1/2 частину даного житлового будинку.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Враховуючи вищезазначене, рішення підлягає скасуванню з постановленням нового, - про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.259,268,367 ,368,374, 376,381-384 ЦПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 7 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку №12, розташованого по вул. Садовій в с.Ліщин Житомирського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 26 квітня 2019 року.