Провадження № 2/679/30/2019
Справа № 679/1185/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2019 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді Гавриленко О.М.,
секретарі судового засідання Василюк Л.С., Оленич Ю.В., Лисюк О.О.,
номер справи 679/1185/17,
учасники справи:
відповідачі: виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області,
треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 міська рада Хмельницької області, ОСОБА_3, СГТ «Заозерне»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 міська рада Хмельницької області, ОСОБА_3, СГТ «Заозерне» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, державної реєстрації земельної ділянки,
за участю представників учасників справи:
представника позивача ОСОБА_4,
представників відповідачів: виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області - ОСОБА_5, ОСОБА_6, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області - ОСОБА_7,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_3 - ОСОБА_8,
представників третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача СГТ «Заозерне» - ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 міська рада Хмельницької області, ОСОБА_3, «Садово-городнє товариство «Заозерне» (далі СГТ «Заозерне»), про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, державної реєстрації земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у липні 2017 року вона звернулася із заявою до ОСОБА_2 міської ради про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі їй у власність, площею 0,1000 га, для індивідуального садівництва, яка розташована у м. Нетішин, в СГТ «Заозерне».
14 липня 2017 року на тридцятій сесії ОСОБА_2 міської ради VІІ скликання розглянуто її звернення та прийнято рішення №30/1733, яким відмовлено їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення зазначеної вище земельної ділянки, у звязку з тим, що її частина перебуває у приватній власності.
ОСОБА_1 вважає, що державна реєстрація земельної ділянки і державна реєстрація права власності на неї є незаконними, оскільки вони не відповідають чинному законодавству України та порушують її право на одержання земельних ділянок із земель комунальної власності в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, яке гарантоване їй ст. 14 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 116, 118, 121 Земельного кодексу України.
Зокрема, позивач вказує на те, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради за №260 від 21 серпня 1997 року земельна ділянка №19 площею 0,04 га, що розташована в СГТ «Заозерне», була передана у приватну власність ОСОБА_3, який не був членом зазначеного товариства.
З 14 листопада 2002 року та по даний час позивач є членом СГТ «Заозерне» та користується вказаною земельною ділянкою.
ОСОБА_1 в позові зазначає, що оскільки вона вважала, що ОСОБА_3 ніколи не був членом садового товариства, ніколи не користувався вищевказаною земельною ділянкою, не являється власником земельної ділянки та не набув права власності на неї, 26 листопада 2012 року звернулась із заявою до ОСОБА_2 міської ради про скасування рішення №260 від 21 серпня 1997 року, яким земельна ділянка площею 0,04 га була передана у приватну власність ОСОБА_3
Означену заяву було розглянуто на засіданні постійної комісії ОСОБА_2 міської ради з питань земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища і рекомендовано міській раді відмовити їй у клопотанні щодо скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260, оскільки відсутня заява власника земельної ділянки ОСОБА_3
Листом виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 31 травня 2013 року за №Ш/03-04-302/2013 їй повідомлено про те, що поставлене нею питання у заяві від 26 листопада 2012 року на розгляд засідання міської ради не виносилось, оскільки є рекомендація комісії про відмову у задоволенні її клопотання.
Не погоджуючись з такими діями ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_1 в липні 2013 року звернулася в Нетішинський міський суд Хмельницької області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 міської ради, треті особи: відділ Держземагенства у м. Нетішин Хмельницької області, СГТ «Заозерне», ОСОБА_3, в якому просила зобовязати ОСОБА_2 міську раду Хмельницької області розглянути її заяву про скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 означеної вище земельної ділянки.
Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2013 року у справі №679/1557/13-а зобов'язано ОСОБА_2 міську раду Хмельницької області розглянути заяву ОСОБА_1 про скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво».
08 квітня 2014 року на пятдесят сьомій сесії ОСОБА_2 міської ради VІ скликання з метою виконання постанови Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2013 року та розгляду звернення ОСОБА_1 прийнято рішення за №57/1324, яким скасовано пункт 16 додатку №1 до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» та зобовязано відділ Держземагентства у м. Нетішині Хмельницької області внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію.
Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що у звязку із скасуванням вищезазначеного рішення, у державного реєстратора виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради не було законних підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 31491426 від 21 вересня 2016 року та таке рішення підлягає скасуванню.
27 жовтня 2017 року відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в особі представника ОСОБА_11, надіслав до суду заперечення на позов. Посилаючись на норми Земельного кодексу України (далі ЗК України) зазначив, що земельна ділянка може бути обєктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Вказує, що згідно п. 8 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).
Також ст. 16 вказаного закону передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.
Крім того, в запереченні на позовну заяву зазначає, що процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначена Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051. Де передбачено, що до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком. В ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Отже, вказана норма встановлює вичерпний перелік документів, що мають подаватись для державної реєстрації земельної ділянки.
Додатково вказує в запереченні підстави відмови у здійсненні державної реєстрації та скасування такої, а саме скасування у випадку: поділу чи об'єднання земельних ділянок та якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, що також у даному випадку є вичерпними.
Представник Держгеоадастру в Хмельницькій області зауважує на тому, що скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку за наявності підстав передбачених ст. 140 ЗК України можливе за рішенням суду, проте скасування реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за рішенням суду в законодавстві не передбачено, тому такий спосіб захисту не може бути задоволений.
На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позову в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки.
На підставі наведеного просить в задоволенні позову в частині визнання незаконним скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 вересня 2016 року №31491426 відмовити.
22 вересня 2017 року ухвалами судді Нетішинського міського суду Хмельницької області відкрито провадження у справі та задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.
17 листопада 2017 року ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області витребувано докази у справі.
20 лютого 2018 року ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, СГТ «Заозерне».
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області 02 березня 2018 року визначено статус третіх осіб.
Ухвалами Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 квітня 2018 року зупинено провадження у справі, а від 10 серпня 2018 року - поновлено.

12 березня 2019 року ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області заявлений представником ОСОБА_8 відвід судді Гавриленко О.М. визнано необґрунтованим, справу передано для розгляду судді, визначеному в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України, та провадження у справі зупинено.

13 березня 2019 року ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області у задоволенні заявленого представником ОСОБА_8 відводу судді Гавриленко О.М. відмовлено

28 березня 2019 року ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області провадження у справі поновлено.

Будь-які інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача СГТ «Заозерне» надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у ній же зазначив, що при вирішення спору покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 міська ради Хмельницької області надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. В цій же заяві останній зазначив, що при вирішенні справи по суті покладається на розсуд суду.

Будь яких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходили.

Позивач ОСОБА_1 та її представник- адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити повністю з підстав зазначених у позові.

Представники відповідачів - виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судовому засіданні позов не визнали та просили у такому відмовити з підстав зазначених у запереченнях на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не зявився. Представник останнього адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що позов є необґрунтований та безпідставний. При цьому пояснила, що вважає даний позов ОСОБА_1 безпідставним з тих причин, що будь-які права останньої при реєстрації земельної ділянки за ОСОБА_3 не порушені, а тому вона взагалі не має права звертатись з таким позовом до суду, бо немає жодного відношення до даної земельної ділянки, оскільки не була членом СГТ «Заозерне» та в неї відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Щодо необґрунтованості позову ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_3 з 1996 року став членом СГТ «Заозерне» замість своєї дружини, коли вона вибула із членів товариства у відповідності до положень статуту. Тривалий час ОСОБА_3 користувався спірною земельною ділянкою, побудував на ній будівельні конструкції, користувався садком, а пізніше на тривалий час поїхав на роботу в іншу місцевість. ОСОБА_8 зауважила на тому, що її довіритель правомірно на відміну від ОСОБА_1 користувався земельною ділянкою на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво». Користувався нею тривалий час, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 Про скасування означеного рішення він не знав, а тому, приїхавши із заробітків, взяв архівну опію вказаного рішення та на підставі такого зареєстрував право власності на земельну ділянку за собою. З цих підстав ОСОБА_8 просила у позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Заслухавши учасників справи, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити частково зважаючи на таке.

Судом установлено, що рішенням тридцятої сесії ОСОБА_2 міської ради VII скликання ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області від 14 липня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність площею 0,1000 га, для індивідуального садівництва, яка розташована у м. Нетішин , ОК «СГТ «Заозерне», у звязку з тим, що частина вказаної земельної ділянки перебуває у приватній власності (арк. спр. 14), про що повідомлено її листом від 14 липня 2017 року (арк. спр. 13).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23 серпня 2017 року №НВ-017 судом установлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0429 площею 0, 0407 га належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (арк. спр. 15,16). З тексту вищевказаних інформаційних довідок убачається, що підставою для виникнення права власності на вказаний обєкт нерухомого майна визначене рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво».

За даними ОСОБА_12 Державного земельного кадастру станом на 23 серпня 2017 року, у цьому Державному кадастрі наявні відомості про земельну ділянку земельна ділянка кадастровий номер :03:003:0429, площа 0,0407 га, місце розташування: Хмельницька область, м. Нетішин, СГТ «Заозерне», цільове призначення: для індивідуального садівництва, відомості про державну реєстрацію земельної ділянки: технічна документація із землекористування щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 02 червня 2016 року, орган, який зареєстрував земельну ділянку, - відділ Держгеокадастру у м. Нетішин Хмельницька область, дата державної реєстрації земельної ділянки 16 червня 2016 року, вид права право власності, форма власності: приватна, власник ОСОБА_3

Вказані обставини підтверджуються також і даними поземельної книги (арк. спр. 213-219).

19 вересня 2016 року на підставі витягу №НВ-16 від 16 червня 2016 року, виданого відділом Держгеоадастру у м. Нетішин Хмельницької області, та архівної копії рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» та додатку до нього №1, яким ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку 0,0407 га, державним реєстратором виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради проведено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_3, про що прийнято рішення за індексним номером 31491426 від 21 вересня 2016 року.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2013 року зобовязано ОСОБА_2 міську раду Хмельницької області розглянути заяву ОСОБА_1 про скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво», в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_3 (арк. спр. 20, 21).

Рішенням пятдесят сьомої сесії ОСОБА_2 міської ради VI скликання ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області від 08 квітня 2014 року скасовано пункт 16 додатку №1 до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» в частині передачі земельної ділянки ОСОБА_3 (арк. спр. 22).

Таким чином станом на момент прийняття державним реєстратором рішення про проведення державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_3, за індексним номером 31491426 від 21 вересня 2016 року, на підставі архівної копії рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» та додатку до нього №1, таке вже було скасовано рішенням пятдесят сьомої сесії ОСОБА_2 міської ради VI скликання ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області від 08 квітня 2014 року.

Позивач, вказуючи на наявність підстав для визнання незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, звернулась до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про Державний земельний кадастр», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав, зокрема, підлягає право власності (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У відповідності до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі. Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

При цьому, у силу п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, у тому числі, на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Як убачається з наявних у матеріалах справи доказів, підставою для прийняття оскаржуваного рішення за індексним номером 31491426 від 21 вересня 2016 року слугувала саме архівна копія рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» про передачу земельної ділянки ОСОБА_3, яким, зокрема, визнано за останнім право власності на об'єкт нерухомого майна земельну ділянку, кадастровий номер :03:003:0429, площею 0,0407 га, яка розташована в садово-городньому товаристві «Заозерне», м. Нетішин, Хмельницька область, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 105, про що не заперечували учасники справи у судовому засіданні.

У той же час, згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у пункті 3 частини третьої статті 10 цього Закону, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно, якщо наявність такої інформації є необхідною для державної реєстрації прав.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення у державного реєстратора, виходячи з поданих заявником документів, були відсутні законодавчо мотивовані підстави для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, оскільки ОСОБА_3 не надав рішення пятдесят сьомої сесії ОСОБА_2 міської ради VI скликання ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області від 08 квітня 2014 року, яким скасовано пункт 16 додатку №1 до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» в частині передачі йому земельної ділянки, оскільки таке було у останнього відсутнє, як стверджував його представник у судовому засіданні. Водночас відсутність у останнього копії вказаного рішення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи.

Крім того, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що державний реєстратор зобовязаний перевірити під час вчинення реєстраційної дії відомості зазначені у документах наданих заявником. Зокрема перевірити актуальність даних, зазначених в архівних документах.

Таким чином, суд вказує про обґрунтованість позовної заяви в частині визнання незаконними дії державного реєстратора виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради з внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №31491426 від 21 вересня 2016 року.

Вказане у сукупності свідчить про відсутність у поданої для державної реєстрації архівної копії рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 21 серпня 1997 року №260 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок під садівництво» статусу документа, належного для державної реєстрації права власності та інших речових прав у силу положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки наявними у матеріалах справи доказами спростовано факт чинності такого документа. Іншого особами, які беруть участь у справі не доведено, а з матеріалів справи не вбачається.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що рішення державного реєстратора виконавчого комітету ОСОБА_2 міської про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31491426 від 21 вересня 2016 року, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Водночас суд відхиляє аргументи представника ОСОБА_8 щодо безпідставності звернення ОСОБА_1 з даним позовом, так як її права не порушені, оскільки остання немає будь-якого відношення до спірної земельної ділянки. При цьому суд враховує обставини, встановленні рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 08 листопада 2013 року у цивільній справі №2-а/679/176/2013 щодо користування ОСОБА_1 спірною земельної ділянкою з 14 листопада 2002 року та членства останньої в СГТ «Заозерне», що відповідає вимогам ст. 82 ЦПК України (арк. спр. 20-21).

Щодо позовної вимоги про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, СГТ «Заозерне», площею 0,0407 га, кадастровий номер :03:003:0429, то така не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути обєктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Також ст. 16 вказаного закону передбачено, що земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Крім того, процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначена Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2012 року №1051 передбачає, що до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком.

В ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Отже, вказана норма встановлює вичерпний перелік документів, що мають подаватись для державної реєстрації земельної ділянки.

При цьому, підстави відмови у здійсненні державної реєстрації та скасування такої, а саме скасування у випадку: поділу чи об'єднання земельних ділянок та якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника, що також у даному випадку є вичерпними.

Тому скасування державної реєстрації прав на земельну ділянку за наявності підстав, передбачених ст. 140 ЗК України, можливе за рішенням суду, проте скасування реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за рішенням суду в законодавстві не передбачено, тому такий спосіб захисту не може бути задоволений.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що вказана позовна вимога не підлягає до задоволення.

Щодо таких доказів, як показання свідків ОСОБА_15, ОСОБА_12, протокол №1 загальних зборів СГТ «Заозерне» від 02 вересня 2018 року (арк.спр. 194), фото будівлі (арк. спр. 105), статути обслуговуючого кооперативу СГТ «Заозерне», то суд їх вважає неналежними доказами, оскільки вони не містять інформації, що стосується предмету доказування.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 міська рада Хмельницької області, ОСОБА_3, СГТ «Заозерне» про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, державної реєстрації земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31491426 від 21 вересня 2016 року.

В частині позову про визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки за адресою: Хмельницька область, м. Нетішин, СГТ «Заозерне», площею 0,0407 га, кадастровий №:03:003:0429, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: 30100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідачі:

виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області, місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1, ;

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, місцезнаходження: 29016, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1, .

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача:

ОСОБА_2 міська рада Хмельницької області, місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1, ,

ОСОБА_3, місце проживання: 30100, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2,

СГТ «Заозерне», місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, просп. Курчатова, 6/66, .

Повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року.

Суддя О.М. Гавриленко