ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/8324/18

Провадження № 22-ц/818/1958/19

Категорія: житлові

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справуапеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Московського районного суду м.Харкова від 18 січня 2019 року, у складі судді Довготько Т.М.,

у цивільній справі №643/8324/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» дільниця №34, Комунальне підприємство «Жилкомсекрвіс» про зміну договору найму житлового приміщення та відкриття окремого особового рахунку,-

встановив:

23.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив змінити договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати дільницю № 34 КП «Жилкомсервіс» укласти з ним окремий договір найму житлового приміщення, відкривши на його ім'я особовий рахунок для сплати за належну йому частину житла та за комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що в трьохкімнатній ізольованій приватизованій квартирі АДРЕСА_2 він проживає разом з його матір'ю ОСОБА_3 та рідною сестрою - ОСОБА_4, яка перебуває у шлюбі та має двох неповнолітніх дітей від шлюбу, прописаних на спірній житловій площі. Чоловік ОСОБА_4 в даній квартирі не проживає, прав на спірну квартиру не має. У квартирі є два балкони, газ, централізоване опалення та роздільний санвузол. Особовий рахунок на квартиру оформлений на відповідача ОСОБА_3 - ветерана праці та дитину війни.

Він постійно отримує пенсійне забезпечення по інвалідності та перебуває на обліку у Центрі зайнятості населення м. Харкова, куди звернувся за допомогою в працевлаштуванні. Щомісяця позивач отримує грошове забезпечення в розмірі 1452 грн. Своє господарство веде окремо, допомагає матері постійно. При цьому з приводу використання водопостачання та користування електроенергії по ініціативі відповідача майже кожного тижня виникають сварки та конфліктні ситуації, які завдають шкоду здоров'ю позивача, та впливають на відносини між мешканцями квартири. Крім того, відповідачу було відмовлено в отриманні субсидії, оскільки родина ОСОБА_4 не має офіційного працевлаштування і не в змозі для надання субсидії ОСОБА_3 надати запропоновані відповідні довідки про доходи з місця працевлаштування. Конфлікти з приводу використання комунальних послуг в першу чергу завдають шкоду самому відповідачу, яка дуже погано себе почуває та потребує лікування. Вжити відповідних заходів щодо зміни договору найму спірного житлового приміщення та відкриття окремих особових рахунків щодо сплати кожному власнику належної частини житла та комунальних послуг, відповідач відмовляється.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 18 січня 2019 року у задоволені вищевказаного позову відмовлено.

ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, з тих підстав, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим, та прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2зазначає, що в позовної заяві чітко визначено, якими кімнатами та з якого саме часу користуються співвласники квартири, та хто з них навіть користується балконами, а хто ні. Тобто згідно ч.1 ст.79 та ч.1 ст.80 ЦПК України позивачем було досить достатньо надано доказів суду для винесення обґрунтованого висновку по справі. Але в супереч ч.2 ст.80 ЦПК України суд першої інстанції не зробив належного висновку та не визначив його в своєму рішенні.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП «Жилкомсервіс» дільниця №34, КП «Жилкомсекрвіс» відзиви на апеляційну скаргу не подали.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки порядок користування спірною квартирою між співвласниками з визначенням площі приміщень, не встановлено, окремі кімнати за ними не закріплені, позивач не звертався до суду з вимогами про встановлення порядку користування квартирою то вирішити питання про поділ особових рахунків суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна із осіб й претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я та визначення площі приміщень, що перебувають у спільному користуванні.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно із ст.61 ЖК користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією ( а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установлю, організацією ) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок ( ст.63 ЖК ).

Відповідно до ст.64 ЖК члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як і наймач і члени його сім'ї.

За положеннями ст.103 та ст.104 ЖК договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених законодавчими актами. Член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмови членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 29.03.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 30).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 16.03.1996 року перемінив ім'я по-батькові на «ОСОБА_2», про що зроблено актовий запис за № 44 та підтверджується Свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_3, виданого 16.03.1996 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова (а.с. 31).

Відповідно до даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_6, виданого 05.05.1996 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Харкова зареєстрований з 14.08.1991 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7-8).

ОСОБА_2 є інвалідом III групи, загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується Пенсійним Посвідченням № НОМЕР_1 серії НОМЕР_4, виданим 16.11.2017 року (а.с. 11).

Відповідно до даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_5, виданого 29.04.1996 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Харкова зареєстрована з 14.01.1970 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Згідно Довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 2126, виданої дільницею № 34 КП «Жилкомсервіс» 13.11.2017 року, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані 5 осіб: ОСОБА_3 (власник), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_4 (дочка), ОСОБА_8 (онук), ОСОБА_9 (онук). Особовий рахунок відкрито на ім'я гр. ОСОБА_3 Квартира приватизована (розпорядження № 7401 від 08.11.2005 року). (а.с. 15).

Як вбачається з технічного паспорту на спірну квартиру, власниками квартири зазначені: ОСОБА_3, ОСОБА_4. Відповідно до Технічної характеристики квартири, квартира розташована на 8 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 3-х кімнат житловою площею 43,9 кв.м., у тому числі 1 кімната - 12,9 кв.м., 2 кімната - 14,8 кв.м., 3 кімната - 6,2 кв.м., кухні площею 6,5 кв.м., вбиральні 1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м, коридору 9,1 кв.м., вбудованої шафи 0,6 кв.м. Квартира обладнана балконом 6,0 кв.м. Загальна площа квартири 65,0 кв.м. (а.с. 20-21).

Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18070219 від 13.03.2008 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності р№ 5-05- 2533200ц1 від 08.11.2005 року (а.с. 28).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 4 Харківського міського управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_6 (а.с. 32).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.2008 року, посвідченого державним нотаріусом 11 ХДНК Аль Бієк Н.Є., спадкоємцем майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року є в 1/3 частці його дружина, ОСОБА_3, яка мешкає в АДРЕСА_2. Спадкове майно, на яке в указаній частці видано це свідоцтво складається з: 1/4 частини квартири (а.с. 22).

Вищевказане також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20755054 від 30.10.2008 року (а.с. 23).

Згідно із частиною першою статті 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Відповідно до статті 19, частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між споживачами та виконавцями у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Розподіл особового рахунку можливий лише за умови укладення з кожним із споживачів окремих договорів про надання послуг.

Таким чином, вимоги про розподіл особового рахунку на оплату житлово-комунальних послуг є похідним від вирішення питання про порядок користування квартирою із зазначенням конкретної площі кожного з приміщень та зазначення приміщень, які виділяються кожному співвласнику, які наданий час між сторонами не вирішений, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання КП «Жилкомсервіс» дільниця №34- є передчасним.

Крім того, відповідно до ст.19, ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між споживачами та виконавцями у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Розподіл особового рахунку можливий лише за умови укладення з кожним із споживачів окремих договорів про надання послуг.

Главою VІ Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюється порядок укладання договорів у сфері житлово-комунальних послуг. Із норми ч.5 ст.26 вказаного закону випливає, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Аналогічна норма міститься і у ст.29 згаданого закону, яка визначає особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку.

Відповідно до статті 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як і наймач і члени його сім'ї.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України» судом роз'яснено, що в силу статті 104 ЖК УРСР суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього.

Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Не може бути самостійним предметом договору найму жилого приміщення кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом.

Ураховуючи зазначені правові норми, склад сім'ї сторін, розмір житлової площі, що припадає на одну особу, норму житлової площі для надання одній особі й вимоги, що ставляться до жилого приміщення (статті 47, 48, 50 ЖК України), взаємовідносини сторін та наявність у квартирі ізольованих жилих кімнат.

З урахуванням вище наведених вимог законодавства розподіл особових рахунків можливий при зазначенні площі, якою користується кожний із члені сім'ї наймача.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 не звертався з вимогами про встановлення порядку користування спірним жилим приміщенням до балансоутримувача, до органу, з яким за законом укладається договір найму житлового приміщення, і який, відповідно, уповноважений і змінювати такий договір, а при зверненні до суду з даним позовом не визначив у відповідності до закону повне коло осіб, від яких за законом залежить вирішення спірного питання та на чиї права і обов'язки вплине рішення, у разі задоволення вимог позивача.

Крім того, декларуючи назву позову як зміна умов договору найму, ОСОБА_2 фактично поставив вимогу про покладення на ЖЄУ №34 обов'язку укласти з ним окремий договір найму житлового приміщення та відкрити на його ім'я особий рахунок для сплати за належну йому частину квартири та комунальні послуги, не ставлячи на вирішення питання про встановлення порядку користування квартирою, яка складається із житловий і нежитлових приміщень, не зазначивши у позові конкретно житлові та нежитлові приміщення квартири, а також площу кожного з них, повинні бути виділено кожному із членів сім'ї наймача, що мають право на проживання в спірній квартирі.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що з описової частини позовної заяви вбачається, які саме кімнат, балкон та нежитлові приміщення та кому саме мають бути залишеними в користування висновки суду не спростовують, оскільки суд, згідно положень статті 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше за зверненням особи, поданої відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Суд та інші учасники справи не зобов'язані здогадуватися, які саме права та у який саме, передбачений законом, спосіб бажає захистити позивач, крім тих, що вказані в резолютивній (прохальній) частині його позовної заяви, як це передбачено статтею 175 ЦПК України.

Згідно частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та надав належну оцінку наявним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів у справі та висновків суду не спростовують.

Таке вирішення даної справи не є перешкодою для звернення ОСОБА_2 у відповідності до положень статті 4 ЦПК України за захистом своїх прав, однак з урахуванням допущених у цій справі помилок в обранні способу та з дотримання встановленого цим Кодексом порядку.

Враховуючи положення ст. 136 ЦПК України та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та надані ОСОБА_2докази на підтвердження майнового стану, колегія суддів вважає за можливе звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 18 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина