Номер провадження: 22-ц/813/365/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/20710/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Таварткіладзе О.М., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- позивач - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

- відповідач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Чернявської Л.М. 03 жовтня 2018 року,

встановив:

В проваджені Приморського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 144,4 кв. м., житловою площею - 75,9 кв. м..

У вересні 2018 року представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 144,4 кв. м., житловою площею - 75,9 кв. м., яка є предметом спору.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено повністю.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 144,4 кв. м., житловою площею - 75,9 кв. м..

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою. Невжиття арешту майна та не накладення заборони на вказані дії, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість відчуження спірної квартири на користь третіх осіб чи її обтяження іншим чином, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду. Відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачам збитки (а. с. 196).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 р. скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції необґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Не зазначено, якими саме доказами заявник обґрунтовує позицію реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Не зрозуміло яким чином суд вирішив питання співмірності заявлених вимог із застосованим заходом забезпечення позову. Матеріали справи жодної грошової оцінки майна, на яке накладено арешт, не містять.

Представник апелянта - ОСОБА_6 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» мотивовано тим, що судом першої інстанції з'ясовано обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову: вартість квартири становить - 3 049 613 грн., а сума заборгованості по кредиту складає - 3 062 366 грн.. Встановлено судом те, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення оскільки існують всі підстави вважати, що квартира - предмет іпотеки буде перепродана іншій особі. Таким чином, Банк вважає, що апеляційна скарга є безпідставною та не підлягає задоволенню.

У судове засідання представник Банку не з'явився. Причини неявки суду не повідомлено. Заяв та клопотань від Банку не надходило.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у листопаді 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме - на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 144,4 кв. м., житловою площею - 75,9 кв. м. (а. с. 12 - 26).

У січні 2018 року позивач звернувся з заявою про зміну підстав позову (а. с. 98 - 103).

У вересні 2018 року представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 144,4 кв. м., житловою площею - 75,9 кв. м., яка є предметом спору (а. с. 191).

В обґрунтування заяви Банк вказує, що відповідач ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу від 08.12.2017 р. за № 1921 відчужила ОСОБА_7 предмет іпотеки, а саме - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 144,4 кв. м., житловою площею - 75,9 кв. м. (а. с. 182). Вказане дає підстави позивачу вважати, що існує загроза подальшого відчуження предмету іпотеки, утруднення в подальшому виконання можливого рішення.

Між сторонами існує спір з приводу виконання зобов'язань за кредитним договором, а саме - звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Отже, фактично предметом спору є іпотечне майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Сума кредитної заборгованості за кредитним договором № 014/0054/74/73745 від 25.04.2007 р. складає - 3 062 366,06 грн..

Ринкова вартість предмету іпотеки складає - 3 049 613 грн. (а. с. 137 - 152).

Отже, доводи апеляційної скарги відносно відсутності співмірності заявлених вимог із застосованим заходом забезпечення позову, а також те, що матеріали справи жодної грошової оцінки майна, на яке накладено арешт, не містять - не заслуговують на увагу, оскільки співмірність вартості предмету іпотеки та можливого рішення по задоволенню позовних вимог є очевидною, та підтверджена наявними в матеріалах справи звіту про незалежну оцінку предмета іпотеки.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом необґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити або унеможливити виконання можливого рішення про задоволення позову, не зазначено, яким саме доказами заявник обґрунтовує позицію реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач всупереч наявному статусу іпотечного майна відчужила квартиру, що дає підстави для існування реальної загрози повторного відчуження предмету іпотеки, що в подальшому може утруднити або унеможливити виконання можливого рішення про задоволення позову, про що суд першої інстанції дійшов вірних відповідних висновку.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено.

Таким чином, апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

За правилами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_5, а також для прийняття доводів апелянта відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2018 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 22 квітня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О.М. Таварткіладзе

С. О. Погорєлова