ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №587/2638/17

Номер провадження 22-ц/816/2840/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенко В. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач - Сумська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області,

відповідач - Шпилівська сільська рада,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Сумської місцевої прокуратури на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 15 березня 2019 року в складі судді Черних О.М., постановлену у м. Суми, повне судове рішення складено - 15 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Сумська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області звернулася до суду з позовом до Шпилівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення та державного акту, повернення земельної ділянки.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 15.03.2019 року позовну заяву Сумської місцевої прокуратури до Шпилівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення та державного акту, повернення земельної ділянки залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Сумська місцева прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду в зв'язку з відсутністю у позивача повноважень для звернення до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області.

Відзивів на апеляційну скаргу відповідачами не направлено.

Прокурор апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник Головного управління Держгеокадастру в Сумській області апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник Шпилівської сільської ради та відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка відповідача або його представника, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи ухвалу про залишення позовної заяви Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі головного управління Держгеокадастру в Сумській області без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не було надано до суду достатніх доказів на підтвердження своїх повноважень для звернення з позовом до суду в інтересах держави, зокрема, не обґрунтовано наявність підстав для такого звернення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Сумська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області звернулася до суду з позовом до Шпилівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення та державного акту, повернення земельної ділянки. Водночас, зі змісту позовної заяви прокурора вбачається, що в ній відсутні висновки щодо наявності інтересів держави, які були б порушені відповідачами і в чому саме полягало таке порушення.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави або громадянина у суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених Законом. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має право здійснювати представництво в суді законних інтересів держави лише у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

При цьому колегія суддів зауважує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у виключних випадках, які прямо передбачені Законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справах «Менчинська проти Росії», «Біцанін проти Росії» зазначив, що сама присутність прокурора на судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, прокурор обґрунтовує наявність порушення прав держави тією обставиною, що під час вивчення містобудівної документації в с. Шпилівка, прокуратурою встановлено, що вказану земельну ділянку Шпилівською сільською радою надано під індивідуальне житлове будівництво громадянину ОСОБА_1 незаконно, оскільки відповідно до містобудівної документації, зокрема генеральному плану с. Шпилівка, що виконаний Українським державним проектним інститутом «Укргорстройпроект» у 1972 році на даній земельній ділянці заплановано побудувати стадіон. Таким чином, за доводами прокурора Шпилівська сільська рада діяла поза межами своїх повноважень, всупереч ст. 19 Конституції України, чим і було завдано шкоду державі.

Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад і передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Але матеріалами справи відносно планування забудови села Шпилівка доведено, що земельна ділянка за кадастровим номером 0:12:002:0150, що була виділена ОСОБА_1, розташована в межах села в центральній частині, а відтак, Шпилівська сільська рада здійснила право комунальної власності на зазначену земельну ділянку відповідно до її повноважень визначених Земельним кодексом.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду, що викладені в постанові від 23.10.2018 року по справі № 926/03/18 у разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема правового акта індивідуальної дії. Виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини що оскаржу вальний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась з відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, що звернулася за їх захистом, в даному випадку Головного управління Держгеокадастру України в Сумській області. Більш того у разі порушення права на земельну ділянку його захист здійснюється власником земельної ділянки або її землекористувачем, а відповідно право на звернення із таким позовом належить власнику, землекористувачу цієї ділянки або особі, яка відповідно до законодавства уповноважена та має право в інтересах власника земельної ділянки або землекористувача звертатись за захистом його порушеного права із одночасним обґрунтуванням в позові підстав для звернення уповноваженої особи із позовом в інтересах власника земельної ділянки або землекористувача, і аж ніяк не в інтересах контролюючого органу.

Водночас, Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, в інтересах якого заявлено позов прокурором, не виступає власником чи розпорядником вищезазначених земельних ділянок, а виступає відповідно до пп. 30 п. 4 Положення про головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 р. № 308 контролюючим органом. Більш того, вказаний контролюючий орган наділений повноваженнями звертатися до суду з позовом щодо відшкодування витрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився, але не правом оскарження актів про передачу земельних ділянок у власність, оскільки такою передачею права даного органу ніяким чином не порушуються, а отже і у Сумської місцевої прокуратури відсутні правові підстави для такого звернення до суду в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що з 1972 року на виконання містобудівної документації, про яку зазначає позивач, зокрема генерального плану с. Шпилівка, що виконаний Українським державним проектним інститутом «Укргорстройпроект» з 1972 року по день звернення до суду взагалі не розпочиналися роботи по будівництву стадіону, а відтак держава не понесла жодних витрат, пов'язаних з реалізацією цього проекту.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив, що спірна земельна ділянка вільна.

З огляду на вищевикладене вбачається, що Шпилівська сільська рада відповідно до ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" як представницький орган територіальної громади села Шпилівка здійснила від її імені та в її інтересах функції і повноваження органу місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами, бо наділена повноваженнями розпоряджатися землями, що знаходяться в комунальної власності сільської територіальної громади, не порушив державних інтересів.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 13 ст. 7, ст. ст. 367 - 368, 374, 375, 381-384, ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 15.03.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко