Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2101/18
Провадження № 2/480/286/19
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 квітня 2019 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Терентьєва Г.В., за участю: секретаря судового засідання Довженко О.А., розглянувши в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

встановив:

06 листопада 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 82350 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 06 вересня 2017 року змінено заочне рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 грудня 2016 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з тим, що відповідач не сплачує аліменти починаючи з 06 жовтня 2016 року та по 01 серпня 2018 року заборгованість по аліментам становить 19654 грн. 84 коп.

За таких обставин, посилаючись на неправомірні дії відповідача, позивач має право на стягання пені за прострочення сплати аліментів та просив суд стягнути з відповідача 82350 грн.

У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився; про причини неявок суд не повідомив.

Представник позивача у судове засідання належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився; при цьому 22.04.2019 представник позивача подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 , без повідомлення причин у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відзив не подавав.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2014 року розірвано (а. с. 3).

У шлюбі позивача та відповідача народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько - ОСОБА_2. Мати - ОСОБА_1 (а. с. 2).

Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 (а. с. 11).

Заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 грудня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 3200 грн. щомісячно, починаючи з 06.10.2016 і до повноліття дитини (а. с. 5-6).

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 06 вересня 2017 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 та змінено рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 грудня 2016 року. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 900 грн., щомісячно починаючи з 06 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 8-9).

Відповідно розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 56204433 з примусового виконання виконавчого документа виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області, по справі № 480/2361/16-ц від 04.04.2018, станом на 01 серпня 2018 року, за період з 06 жовтня 2016 року по 01 серпня 2018 року боржник ОСОБА_2 має заборгованість в розмірі 19654 грн. 84 коп.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок стягнення аліментів. Так, зі змісту частин 1, 8 цієї статті порядок стягнення аліментів визначається законом. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконує свій обов`язок щодо утримання свого сина, у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментами.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Доказів на підтвердження того, що заборгованість по аліментам виникла з незалежних від відповідача причин суду не подано.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 25 квітня 2018 року, у справі № 572/1762/15-ц неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала формулу для розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів та вказала на те, що при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Так, з розрахунку заборгованості за пенею, проведеного позивачем, вбачається, що позивачем підраховано заборгованість у розмірі 82350 грн.

Розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст. 196 СК України, суд виходить з того, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця.Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, згідно з вимогами ст. 196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати.

Так, суд не погоджується з розрахунком позивача щодо суми пені, яку має сплатити відповідач, у розмірі 82350 грн., з огляду на формулу, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 572/1762/15-ц, та вважає за необхідне провести такий розрахунок.

Пеня за 2016 рік: 754,84 грн.х1% х25 днів = 188 грн. 71 коп. (жовтень); 900 грн. х1% х30днів=270 грн. (листопад); 900 грн. х1% х31 день=279 грн. (грудень). Таким чином пеня за період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року (включно) складає грошову суму в розмірі 737 грн. 71 коп.

Пеня за 2017 рік: 900 грн. х1% х31 день =279 грн. (січень); 900 грн. х1% х28 днів=252 грн. (лютий); 900 грн. х1% х31 день =279 грн. (березень); 900 грн. х1% х30 днів=270 грн. (квітень); 900 х1% х31 день=279 грн. (травень); 900 грн. х1% х30 днів = 270 грн. (червень); 900 грн. х1% х31 день=279 грн. (липень); 900 грн. х 1% х31день=279 грн. (серпень); 900 грн. х1% х30 днів=270 грн. (вересень); 900 грн. х1% х31 день = 279 грн. (жовтень); 900 грн. х1% х30 днів=270 грн. (листопад); 900 грн. х1% х31 день=279 грн. (грудень). Таким чином пеня за період з січня 2017 року по грудень 2017 року (включно) складає грошову суму в розмірі 3285 грн.

Пеня за 2018 рік: : 900 грн. х1% х31 день =279 грн. (січень); 900 грн. х1% х28 днів=252 грн. (лютий); 900 грн. х1% х31 день =279 грн. (березень); 900 грн. х1% х30 днів=270 грн. (квітень); 900 х1% х31 день=279 грн. (травень); 900 грн. х1% х30 днів = 270 грн. (червень); 900 грн. х1% х31 день=279 грн. (липень). Таким чином пеня за період з січня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (включно) складає грошову суму в розмірі 1908 грн.

Таким чином, загальна сума пені за жовтень - грудень 2016 року, 2017 рік та січень - ІНФОРМАЦІЯ_4 складає: 737 грн. 71 коп. + 3285грн. + 1908 грн. = 5931 грн.71 коп.

Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Щодо розрахунку позивача після липня 2018 року, то суд відхиляє його, оскільки з поданих позивачем документів, не вбачається, що аліменти за відповідний період були нараховані та не сплачені відповідачем, а отже є припущенням позивача.

За таких обставин, суд вважає, що у позивача наявні правові підстави для стягнення пені за неналежне виконання відповідачем свого обов`язку, але розрахунок позивача проведений невірно, оскільки в цьому розрахунку невірно зазначені всі суми простроченої заборгованості та кількість днів цієї простроченої заборгованості, і враховуючи те, що при наявності боргу по сплаті аліментів всі платежі в першу чергу йдуть на погашення заборгованості за попередній місяць, а обрахування пені здійснюються починаючи із першого дня наступного місяця, після того в якому мали бути сплачені аліменти, у зв`язку із чим і має місце невідповідність розрахунку позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, а з відповідача слід стягнути пеню за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (включно) у розмірі 5931 грн. 71 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 89, 141, 258,259, 263-265, 280-282,430 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Одеса, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів за період з жовтня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (включно) у розмірі 5931 грн. 71 коп. (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять одна гривня сімдесят одна копійка).

В іншій частині позову - відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Г. В. Терентьєв

22.04.2019