ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/874/19 Справа № 176/631/18 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1 Суддя-доповідач: ОСОБА_2.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування на заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2018 року ТОВ Служба термінового кредитування звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №50 від 19.12.2013 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 400,00 грн., зобовязавшись повернути отримані грошові кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 112,00 грн., що разом складає 512,00 грн. у строк до 01.01.2014 року. В подальшому відповідач сплачувала відсотки за користування кредитом та відбувалась пролонгація договору. В порушення договірних умов відповідач не виконує свої зобов'язання щодо повернення отриманих грошових коштів, у звязку з чим, станом на 23.03.2018 року, утворилась заборгованість в розмірі 9264,42 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 394,10 грн., заборгованість за відсотками - 2,32 грн., пеня у сумі 8868,00 грн. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 9264,42 грн., а також судові витрати в сумі 1779,62 грн.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ Служба термінового кредитування, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ТОВ Служба термінового кредитування та ОСОБА_3,, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 19 грудня 2013 року між ТОВ Служба термінового кредитування та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №50, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 400,00 грн., на споживчі цілі зі строком надання кредиту до 01.01.2014 року зі сплатою за користування кредитом 2% за кожен день користування кредитом (730% річних або 732% річних, якщо на період користування кредитом випадає високосний рік) (а.с. 7).

Згідно п. 2.3 кредитного договору №50 від 19.12.2013 року, на підставі заяви позичальника, поданої кредитодавцю не пізніше ніж за два робочих дні до дати повернення кредиту, кредитодавець, діючи на власний розсуд, має право шляхом повідомлення позичальника надати йому відстрочення щодо повернення кредиту на строк не більше 14 календарних днів. У цьому випадку позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному п. 3.1. даного Договору, та проценти за час наданої відстрочки. Відстрочення дати повернення кредиту оформлюється шляхом укладання сторонами договору про внесення змін до цього договору.

За змістом п. 3.4 вказаного вище кредитного договору, при внесенні суми, що є недостатньою для погашення кредиту повністю, кошти зараховуються у наступному порядку: 1) Проценти за кредитом; 2) Сума неустойки; 3) Сума кредиту.

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору №50 від 19.12.2013 року уразі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до позичальника застосовуються штрафні санкції згідно п. 6.2. Кредитного договору.

Пунктом 6.2 вказаного вище договору погоджено, що за порушення строків повернення кредиту сплачувати кредитодавцю неустойку у вигляді пені з розрахунку 2% від суми кредиту, що вказана в п. 1.2. цього Договору за кожен день прострочення платежу за кредитним договором.

Згідно п. 8.1 кредитного договору №50 від 19.12.2013 року, внесення змін і доповнень до цього договору здійснюється за взаємною згодою сторін і оформляється додатковим договором.

У пункті 9.2 зазначено, що сторони домовились про договірну позовну давність - 10 років.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором №50 від 19.12.2013 року, станом на 23.03.2018 року, позивачем нараховано заборгованість в розмірі 9264,42 грн., а саме заборгованість за кредитом - 394,10 грн., заборгованість за відсотками - 2,32 грн., пеня у сумі 8868,00 грн. (а.с. 56-83).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Нарахування процентів після закінчення строку кредитування є безпідставним та суперечить правовому висновку ОСОБА_4 Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18).

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, де передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши наявність договірних правовідносин між сторонами та наявність у відповідача заборгованості; враховуючи період дії кредитного договору №50 з 19.12.2013 року по 01.01.2014 року, колегія дійшла висновку, що з ОСОБА_3 на користь ТОВ Служба термінового кредитування підлягає стягненню прострочене тіло кредиту в сумі 394,10 грн., прострочені відсотки за користування кредитом в сумі 2,32 грн.

Крім того, приймаючи до уваги, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, зважаючи на складне матеріальне положення відповідачки, яка є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № від 07.08.2012 року (а.с. 11), колегія дійшла висновку, що нарахований позивачем розмір пені повинен бути зменшений до достатнього та необхідного розміру 396,42 грн.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 792,84 грн., що підтверджується представленим позивачем детальним розрахунком на а.с. 56-83.

Необхідно зауважити, що посилання позивача на те, що кредитний договір №50 від 19.12.2013 року лонгувався (продовжувалась його дія), не приймається до уваги, адже згідно умов вказаного договору, зокрема пунктів 2.3, 8.1, внесення змін і доповнень до цього договору, в тому числі відстрочення дати повернення кредиту, оформляється шляхом укладення між сторонами додаткових угод (договору про внесення змін). Доказів укладення між сторонами будь-яких додаткових договорів ТОВ Служба термінового кредитування не представлено; клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь ТОВ Служба термінового кредитування () судові витрати, які понесені останнім на сплату судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, що складає 316 грн. 27 коп. (1762,00 грн. + 2643 грн.= 4405,00 грн. х 7,18%).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування до ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування () заборгованість за кредитним договором №50 від 19.12.2013 року в загальному розмірі 792 (сімсот девяносто дві) грн. 84 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 394,10 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 2,32 грн. та пені у розмірі 396,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування () судові витрати в сумі 316 (триста шістнадцять) грн. 27 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді