Справа № 428/4198/19
Провадження №2-н/428/414/2019
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

25 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суддя прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

В силу ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувають в зареєстрованому шлюбі.

На підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано копію свідоцтва про народження дитини та копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3 відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України.

Проте до заяви про видачу судового наказу заявником ОСОБА_1 було додано лише перший аркуш з зазначеного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_3, що позбавляє суд можливості встановити, чи дійсно боржник ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, або відомості про нього записані зі слів матері відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України.

Від встановлення зазначених обставин залежить правильне вирішення питання щодо стягнення з боржника аліментів на утримання неповнолітньої дитини в порядку наказного провадження, чи навпаки буде свідчити про необхідність встановлення батьківства.

З огляду на зазначене, у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід відмовити, оскільки відсутні докази, якими заявник ОСОБА_1 обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова ОСОБА_1 у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку наказного провадження, після усунення недоліків, які були перешкодою для видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 160-163, 164-166, 167, 186, 258, 260- 261, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Розяснити заявнику ОСОБА_1, що відмова у видачі судового наказу з вищевказаних підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися до суду з аналогічними вимогами в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова