Ухвала

Іменем України

22 квітня 2019 року

місто Київ

справа № 201/1650/13-ц

провадження № 61-6544ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

заінтересовані особи: Чечелівський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року у складі судді Ткаченко Н. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у складі суддів: Свистунової О. В., Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

І. У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою з вимогами про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, разом із клопотанням про поновлення строку на подання скарги. Клопотання обґрунтовувалось тим, що заявник 01 листопада 2018 року звернулась до Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Чечелівський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області) із заявою про видачу виконавчого листа з метою подальшого звернення до приватного виконавця та 15 листопада 2018 року отримав відповідь про те, що виконавче провадження знищено у зв'язку із закінченням строків зберігання. Враховуючи, що саме з листа ДВС від 15 листопада 2018 року заявнику стало відомо про закінчення виконавчого провадження, заявник просив поновити строк на подання скарги.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на подання скарги відмовлено, скаргу ОСОБА_4, заінтересовані особи: Чечелівський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання дій державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження незаконним та скасування постанови від 11 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що ОСОБА_4 пропустив десятиденний строк для звернення до суду зі скаргою, передбачений пунктом «а» частини першої статті 449 ЦПК України, а зазначені доводи не свідчать про поважність причин такого пропуску, тому скарга на підставі статті 126 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

У березні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що на примусовому виконанні в Чечелівському ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (до перейменування Красногвардійський ВДВС ДМУЮ) перебувало виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про зобов'язання ОСОБА_7 передати ОСОБА_4 автомобіль після відшкодування шкоди у розмірі 233 824, 40 грн. Заявник 29 жовтня 2014 року на адресу виконавчої служби надіслав заяву про зупинення виконавчого провадження у зв'язку зі смертю боржника ОСОБА_7 Однак 11 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. В обґрунтування клопотання про поновлення строків зазначає, що проживає в м. АпостоловоДніпропетровської області і в м. Дніпрі буває зрідка, а з державним виконавцем спілкувався в телефонному режимі. Після направлення на адресу виконавчої служби заяви про зупинення виконавчого провадження державний виконавець (по телефону) запевнив заявника, що виконавче провадження буде зупинено до вступу спадкоємців у спадщину. Про оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження заявник дізнався лише 15 листопада 2018 року після отримання відповіді з ДВС.

ІІІ. Аналіз змісту касаційної скарги, додаткових матеріалів, оскаржуваних судових рішень дають підстави для висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом з тим, за правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Судами встановлено, що на примусовому виконанні в Чечелівському ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (до перейменування Красногвардійський ВДВС ДМУЮ) перебувало виконавче провадження з примусового виконання рішення суду по цивільній справі № 201/1650/13-ц про зобов'язання ОСОБА_7 передати ОСОБА_4 автомобіль після відшкодування шкоди в розмірі 233 824, 40 грн.

11 листопада 2014 року державним виконавцем Грековим А. В. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржник ОСОБА_7 помер.

ОСОБА_4 звернуся до суду із скаргою про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження лише 19 листопада 2018 року.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пункту «а» 1 частини першої статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно з частиною другою статті 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Залишаючи скаргу без розгляду, суди першої інстанції правильно виходили з того, що строк на оскарження постанови державного виконавця пропущено, а наведені причини пропуску строку є неповажними, оскільки, звернувшись 29 жовтня 2014 року із заявою про зупинення виконавчого провадження у зв'язку зі смертю боржника і не отримавши відповідь у встановлені законом строки, заявник лише в листопаді 2018 року звернувся до виконавця щодо повернення виконавчого листа.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій, їхній зміст та обґрунтування, а також доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки не встановлено неправильне застосування норм права.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її реалізації чи тлумачення, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судового рішень не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_4 про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, заінтересовані особи: Чечелівський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик