Справа № 500/8051/18
Провадження № 2/500/202/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2019 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Баннікової Н.В.
при секретарі - Шлєхтенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -
У листопаді 2018 р. ОСОБА_1 звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з даним позовом.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.01.1998 року між нею та спадкодавцем відповідача - ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами та господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , який був посвідчений у представництві Одеської товарної біржі у м. Ізмаїл, і право власності було зареєстровано КП «Ізмаїльське МБТІ». Зазначає, що з моменту договору, вона відкрито володіє та користується придбаним будинком, проте фактично позбавлена можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребував нотаріального посвідчення, на підставі чого просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до ст.128 ЦПК України належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Так, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбала будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7-8).
Вказаний договір було зареєстровано у представництві Одеської товарної біржі у м. Ізмаїл 15.01.1998 року за № 2744.
Усі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі виконано, грошовий розрахунок по даному договору здійснено, про що свідчить п.5 договору.
Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.08.2005 р. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . помер.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем ОСОБА_3 є відповідач - ОСОБА_2 (а.с.10).
Згідно ст.224 ЦК України (в редакції 1963 року), що діяв на час укладення угоди, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
З аналізу ч.1 ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року), Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. вбачається, що договори про відчуження нерухомого майна підлягали нотаріальному посвідченню. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або часткова виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
Згідно із ч. 2 цієї ж статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Станом на 2019 рік договір нотаріально не посвідчено.
Крім того, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на 15.12.2003 року та в редакції станом на 19.08.2005 року) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.
Разом з тим, статтею 377 ЦК України, в редакції, станом на день укладення договору купівлі-продажу, визначено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування.
Згідно ст.71 ЦК України (в редакції 1963 року) загальний строк позовної давності для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки.
Відповідно до ст.80 ЦК України (в редакції 1963 року) закінчення строку давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові.
Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.
Оскільки вищевказаним договором передбачалось, що останній нотаріальному посвідченню не підлягає, і позивач не знав про порушення свого права, суд приходить до висновку про можливість визнання причини пропуску строку позовної давності поважною, а позов - задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 47, 48, 62, 71, 80, 224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, ст.ст.12, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 223, 258, 259, 264, 265, 280-284 ЦПК України, -
Поновити ОСОБА_1 строк позовної давності.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме - житлового будинку з надвірними спорудами, що розташован за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею будинку - 95,6 кв.м. житловою - 52,8 кв.м., що зареєстрований у представництві Одеської товарної біржі у м. Ізмаїл 15 січня 1998 року за № 2744.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: Н.В.Баннікова