ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/124/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/817/407/19 Доповідач - Дикун С.І.
Категорія - 302000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Сташків Б. І.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та учасників судового процесу: відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2; представників позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 595/124/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2019 року, постановлену суддею Федорончуком В.Б.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 15.04.2016 року.

Заявник вказував на необхідність замовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості), як необхідної умови відновлення меж між спірними земельними ділянками. Крім того, обставиною, яка ускладнює виконання судового рішення, ОСОБА_1 вважає факт відкриття кримінального провадження, що підтверджується відомостями ЄРДР, з підстави вчинення правопорушення, що має ознаки складу злочину, передбаченого ст.384 КК України, стосовно дій судового експерта у проведенні судової експертизи у даній справі, проведення у наведеній кримінальній справі експертного дослідження, згідно з яким спростовується висновок земельно-технічної експертизи від 18.01.2016 №1412/1413/15-26, а, отже, і факт самовільного зайняття земельної ділянки. Заявник просив відстрочити виконання рішення суду на рік.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2016 року відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відстрочити виконання рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 15.04.2016 року строком на один рік.

Вказує, що у законодавстві немає вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення, зазначені обставини оцінюються в кожному конкретному випадку індивідуально. Вказує, що у випадку відстрочення виконання рішення, зміг би замовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), як необхідну умову, визначену чинним законодавством для відновлення меж між спірними земельними ділянками. Наголошує, що суд першої інстанції необгрунтовано залишив поза увагою те, що у створенні таких обставин немає вини заявника, оскільки такий порядок відновлення меж земельної ділянки передбачений чинним національним законодавством, а застосування відстрочки виконання рішення у такому випадку не завдасть шкоди стягувачу.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2019 року без змін, судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покласти на відповідача.

Вважає, що необхідність розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості); факт відкриття кримінального провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України, внесеного до ЄРДР стосовно дій судового експерта при проведенні судової експертизи у даній справі, проведення у кримінальній справі експертного дослідження, яким начебто спростовується висновок земельно-технічної експертизи, не можуть бути самостійними та достатніми підставами для відстрочення виконання судового рішення.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у скарзі; представники позивача апеляційної скарги не визнали, мотивуючи відсутністю обставин, які є підставами для відстрочки виконання рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги і відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, наведені ОСОБА_1, не є такими, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Апеляційний суд вважає такий висновок законним, обгрунтованим і таким, що відповідає обставинам справи.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 15 червня 2016 року позов ОСОБА_3 про визнання права власності на майно і скасування рішення задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні земельними ділянками площею 0,08 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2517 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.Вигнанка,31 в с.Доброполе Бучацького району Тернопільської області. Зобов'язано ОСОБА_1 відновити межові знаки, встановлені у вересні 2013 року Добропільською сільською радою Бучацького району Тернопільської області між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_1

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та третіх осіб - Добропільської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, відділу держземагенства у Бучацькому районі Тернопільської області про скасування акту та рішення, визнання права власності на майно відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У рішенні Конституційного ОСОБА_5 України від 25.04.2012 року №11-рп/2012 року (п. 3 мотивувальної частини) значиться, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до усталеної практики Європейського ОСОБА_5 з прав людини, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін (див. рішення у справі «Hornsby проти Греції» від 19 березня 1997 року, п. 40).

Європейський суд допускає, що тільки за виняткових обставин Договірні Сторони мають право, зокрема, втручатися у судові провадження з виконання судових рішень, однак таке втручання не повинне спричиняти перешкоди виконанню судового рішення, безпідставно його відстрочувати (рішення у справі «Immobiliare Saffi проти Італії»).

Приписами ст.435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного ОСОБА_5 України в п. 10 Постанови від 26.12.2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення дії, або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Посилаючись на неможливість виконання судового рішення ОСОБА_1 зазначено необхідність замовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі(на місцевості), як необхідної умови відновлення меж між спірними земельними ділянками. Однак, як вбачається із рішення суду, ним зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні земельними ділянками площею 0,08 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2517 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані по вул.Вигнанка,31 в с.Доброполе Бучацького району Тернопільської області. Зобов'язано ОСОБА_1 відновити межові знаки, встановлені у вересні 2013 року Добропільською сільською радою Бучацького району Тернопільської області між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 А, отже, посилання на необхідність виготовлення технічної документації із землеустрою, як обов'язкова передумова виконання даного судового рішення є надуманими.

Окрім того, зазначення ОСОБА_1 про відкриття кримінального провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України, внесеного до ЄРДР стосовно дій судового експерта при проведенні судової експертизи у даній справі, проведення у кримінальній справі експертного дослідження, яким начебто спростовується висновок земельно-технічної експертизи, не можуть бути самостійними та достатніми підставами для відстрочення виконання судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, стороною ОСОБА_1 не наведено обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення чи роблять його неможливим.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, передбачені нормою ст.435 ЦПК України, які б слугували підставами для відстрочення виконання судового рішення по даній справі відсутні.

Той факт, що у законодавстві немає вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення, не свідчить, що наведені ОСОБА_1 обставини носять особливий характер, а тому беззаперечно відносяться до таких, які унеможливлюють виконання рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги.

Згідно зі ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та матеріали справи, підстав до задоволення апеляційної скарги з мотивів, наведених ОСОБА_1, колегія суддів не вбачає.

Розподіл судових витрат по даній справі слід здійснити відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, поклавши оплату судового збору у суді апеляційної інстанції у сумі 385 грн, на ОСОБА_1

Згідно з вимогами ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Враховуючи наведене, із ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_3 1536,80 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Частиною 2 ст. 15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, згідно з практикою якого, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Судом встановлено, що представництво ОСОБА_3 в апеляційному суді здійснювала адвокат ОСОБА_5, що стверджується договором про надання правничої допомоги, розрахунком витрат про надання правничої допомоги адвоката у даній справі, актом приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 22 березня 2019 року, прибутковим касовим ордером №13 з квитанцією до нього про оплату 1536,80 грн. Враховуючи подані докази про реально понесені ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1536,80 грн, колегія суддів вважає, що зазначену суму слід стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2019 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у суді апеляційної інстанції у вигляді сплаченого судового збору у сумі 385 грн покласти на ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_1 (48410, с.Доброполе Бучацького району Тернопільської області, РНКОПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (48410, вул.Шупарка,12 с.Доброполе Бучацького району Тернопільської області, РНКОПП НОМЕР_2) 1536,80 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 25 квітня 2019 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

ОСОБА_6