Справа №443/394/19
Провадження №2/443/880/19
У Х В А Л А

/про забезпечення позову/

24 квітня 2019 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря судового засідання Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів Львівської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, Відділу Жидачівського району ГУ Держгеокадастру у Львівській області про скасування рішення Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області №2258 від 15.11.2018 року, визнання Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №1142 від 03 січня 1997 року недійсним та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

з участю сторін: представників позивача - адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_2С, - адвоката ОСОБА_5 -

встановив:

ОСОБА_1 предявила до ОСОБА_2, Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, Відділу Жидачівського району ГУ Держгеокадастру у Львівській області позов про скасування рішення Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області №2258 від 15.11.2018 року, визнання Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №1142 від 03 січня 1997 року недійсним та встановлення порядку користування земельною ділянкою (справа №443/394/19, провадження №2/443/880/19).

Одночасно з предявленням позову позивачем подано заяву про забезпечення вказаного позову, шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 та/або іншим особам вчиняти дії з встановлення в натурі меж земельної ділянки, що за адресою: Львівська область, Жидачівський район, м. Ходорів, вул. Шевченка, 56а, зокрема демонтажу доріжки, демонтажу підпор житлового будинку.

Вказані вимоги мотивовано тим, що на думку позивача, відповідачем при встановленні в натурі меж вказаної земельної ділянки будуть порушені його права вільного розпорядження та володіння належного за вказаною адресою майна(житловим будинком), зокрема шляхом демонтажу підхідної доріжки та підпор житлового будинку.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для зясування питань, повязаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Представники позивача адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні подану заяву про забезпечення позову підтримали та полягали на її задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2С, - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти забезпечення позову заперечив, вказавши на безпідставність поданої заяви.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання на розгляд справи не з'явилися, заяви про розгляд справи без їх участі не подали.

За таких обставин суд вирішив провести розгляд заяви про забезпечення позову за фактичної явки сторін на підставі поданих доказів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними у п.п.1, 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження в ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК (ч.4 ст.150 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник майновий спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 7 Постанови передбачено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України (ст.259 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року), і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При прийнятті заходів забезпечення позову суду необхідно перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову і застосовувати такі заходи у випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, що внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди (хоча останнє обґрунтування не зазначено в ч. 3 ст. 149 ЦПК України). Тому не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.2 ст. 149 ЦПК України, за винятком випадків, коли такі наслідки безпосередньо випливають із суті рішення, дії.

Дійсно, з наявних матеріалів вбачається, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні чи відмові у задоволенні позовних вимог.

Предметом спору в даній справі є вимога про визнання недійсним і скасування рішення Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області №2258 від 15.11.2018 року «Про затвердження акту узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_2С.». Відповідно, невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на встановлення в натурі меж спірної земельної ділянки, до вирішення спору по суті, в разі задоволення позову могло б утруднити виконання рішення суду, оскільки реєстрація права власності на вищезазначене майно за відповідачем створила б нові обставини, які б ускладнювали поновлення прав позивача та зумовили б у подальшому необхідність повторно використовувати правові засоби захисту її порушених прав.

Відтак, на основі наведеного суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольни та заборонити ОСОБА_2 та/або іншим особам вчиняти дії з встановлення в натурі меж земельної ділянки, що за адресою: Львівська область, Жидачівський район, м. Ходорів, вул. Шевченка, 56а, кадастровий №:01:007:1188, що не позбавляє її права користування даним майном та не порушить право на справедливий суд.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, Відділу Жидачівського району ГУ Держгеокадастру у Львівській області про скасування рішення Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області №2258 від 15.11.2018 року, визнання Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ №1142 від 03 січня 1997 року недійсним та встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

До вступу рішення суду в законну силу заборонити ОСОБА_2 та/або іншим особам вчиняти дії з встановлення в натурі меж земельної ділянки, що за адресою: Львівська область, Жидачівський район, м. Ходорів, вул. Шевченка, 56а, кадастровий №:01:007:1188, зокрема демонтажу доріжки, демонтажу підпор житлового будинку.

Виконання даної ухвали доручити Жидачівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд, який постановив ухвалу, протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя З.М. Коліщук