КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

справа № 369/9301/18

провадження № 22-ц/824/4635/2019

02 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г. М.,

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

за участю секретаря Дуки В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід судді Кирилюк Г.М. у справі за його позовом до Вишневського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, Драгілєвої Любові Юріївни, треті особи: Координаційний центр з надання правової допомоги, Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Вишневського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі директора Драгілєвої Любові Юріївни на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року у складі судді Пінкевич Н. С. та апеляційними скаргами Вишневського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в особі директора Драгілєвої Любові Юріївни, ОСОБА_2 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня 2019 року в складі судді Пінкевич Н. С.,

встановив:

У судовому засіданні ОСОБА_2 заявив відвід судді Кирилюк Г. М., посилаючись на ті підстави, що Верховний Суд відкрив касаційне провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 березня 2019 року у складі судді Кирилюк Г.М. про повернення його апеляційної скарги на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року.

Вважає, що за таких підстав суддя Кирилюк Г. М. не може вважатися неупередженим складом суду по відношенню до позивача ОСОБА_2

Відповідач Драгілєва Л.Ю., яка є також представником Вишневського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, та представник Драгілєвої Л.Ю. - Рибіна О. Г. вважають вказаний відвід необґрунтованим, а дії позивача розцінюють, як зловживання процесуальними правами.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 про відвід судді Кирилюк Г. М. не вбачається наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу судді, оскільки заявлений відвід ґрунтується на незгоді з процесуальними діями судді.

Обставина звернення особи до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 березня 2019 року та відкриття касаційного провадження не є підставою для відводу судді, оскільки не свідчить про упередженість або необ'єктивність по відношенню до позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, тому у відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Одночасно суд роз'яснює, що відповідно до п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до ч.4 ст.44 ЦПК України у випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи, що зупинення провадження у справи в даному випадку є правом суду, вирішуючи дане питання суд дійшов висновку про недоцільність такого зупинення.

Керуючись ст. 36, ч. 3 ст. 40 ЦПК України суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді Кирилюк Г. М. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід передати для визначення судді для її розгляду в порядку, передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України, без зупинення провадження у справі.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді