У Х В А Л А

19 квітня 2019 року м.Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Шевченко О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, про видачу судового наказу про стягнення з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», місцезнаходження якого: вул. Малиновського, 1, м.Лисичанськ, Луганська область, (), середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.09.2016 по 15.04.2019 у розмірі 238 863 гривень 68 копійок та нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 8 359 гривень 98 копійок, яка складається з вихідної допомоги та допомоги з тимчасової непрацездатності,

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2019 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.09.2016 по 15.04.2019 у розмірі 238 863 гривень 68 копійок та нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 8 359 гривень 98 копійок, яка складається з вихідної допомоги та лікарняного.

Ознайомившись з поданою заявою встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ЦПК.

Статтею 161 ЦПК України, визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Так, відповідно до положень вказаної статті, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Стаття 2 ЗУ «Про оплату праці», визначає структуру заробітної плати. Нормами цієї статті встановлено, що основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна платаце винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Наказом Державного комітету статистики України № 5 від 13.01.2004 затверджено Інструкцію зі статистики заробітної плати, п. 3.3, 3.8 якої встановлено, що оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації та суми вихідної допомоги при припиненні трудового договору не належать до фонду оплати праці.

Відповідно до довідки №110 від 12.04.2019 нарахована але не виплачена заробітна плата, яку заявник просить стягнути в сумі 8 359,98 грн. є заборгованістю по вихідній допомозі та допомоги з тимчасової непрацездатності, які до Фонду оплати праці не входять.

Отже, стягувачем заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, яка складається з вихідної допомоги та допомоги з тимчасової непрацездатності, які до Фонду оплати праці не входять, як і не входять до переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Таким чином, вимога про стягнення вихідної допомоги та допомоги з тимчасової непрацездатності в розмірі 8 359,98 грн., заявлена заявником, не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. ст.161, 165, 260,261,353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», місцезнаходження якого: вул.Малиновського, 1, м.Лисичанськ, Луганська область, (), нарахованої, але не виплаченої суми вихідної допомоги та допомоги з тимчасової непрацездатності в розмірі 8 359,98 гривень.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Лисичанський міський суд Луганської області до Луганського апеляційного суду.

Суддя О.В. Шевченко