Справа № 379/1044/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від обов'язку утримувати дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати за надання правничої допомоги адвокатом.

В обґрунтування позову зазначає, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який з 12.03.2018 рішенням суду розірвано. Від спільного шлюбу мають малолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу припинення шлюбних відносин відповідач матеріального допомоги на утримання дитини не надає. 28.12.2017 Таращанським районним судом Київської області було видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини, який ухвалою суду від 06.08.2018 було скасовано. В зв'язку з чим, змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09.10.2018 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін, призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті на 05.11.2018.

05.11.2018 представник відповідача подав через канцелярію суду зустрічну позовну заяву про звільнення від обов'язку утримувати дитину. Просить суд прийняти до розгляду позовну заяву про звільнення від обов'язку утримувати дитину та розглядати її спільно з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у справі № 379/1044/18. Звільнити позивача (за первісним позовом відповідача) по справі від обов'язку утримувати дитину.

Ухвалою суду від 05.11.2018 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням та призначено підготовче судове засідання на 28.11.2018.

Ухвалою суду від 28.11.2018 зустрічний позов відповідача прийнято спільного розгляду з первісним позовом, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.01.2019.

Ухвалою суду від 28.02.2019 розгляд справи відкладено до 17.04.2019, визнано обов'язковою явку відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 у судове засідання.

В зустрічному позові представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 прохав звільнити ОСОБА_2 від обов'язку утримувати дитину. Відповідно до акту МСЕК № 0764965 ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи з діагнозом криптогенна епілепсія з генералізованими судомними нападами 2-3 рази на місяць, малими судомними нападами 2-3 рази на добу. Протипоказана праця з значним емоційним навантаженням. В зв'язку з цим він офіційно не працює, не має можливості утримувати дитину, яка проживає разом з ОСОБА_1 Кожного року позивач змушений проходити вимушене лікування в закладах охорони здоров'я в залежності від фізичного та емоційного стану, тому частину своїх заощаджень витрачає на ліки та на сплату аліментів, визначених рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Він має дитину від першого шлюбу - ОСОБА_3, 2012 року народження, на яку він сплачує аліменти в розмірі ј від усіх видів доходів, відповідно до виконавчого листа, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 15.02.2013 року № 1003/17154. З першого жовтня 2017 року розмір пенсії ОСОБА_2 становить 1452 грн. Після сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у нього залишається біля 726 грн. У разі задоволення первісного позову буде стягуватися половина доходів, а не одна третина, як має бути при сплаті аліментів на двох дітей. Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, отримує пенсію 1452 грн, також перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Таращанської РДА та отримує допомогу при народження дитини в сумі 860 грн. Отже, ОСОБА_1 має реальну можливість належним чином забезпечувати утримання їх спільної дитини ОСОБА_3

Позивач за первісним позовом в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, прохала його задовольнити. Зустрічний позов не визнала, прохала відмовити у його задоволені.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) адвокат Якименко О.В. позовні вимоги первісного позову підтримав та просив їх задовольнити. В задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) ОСОБА_4 в судовому засіданні первісний позов не визнав у повному обсязі, зустрічний позов підтримав та прохав задовольнити. Зазначив, що відповідач ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні. Останній не може працювати, оскільки люба робота вимагає морального навантаження, що йому заборонено за станом здоров'я.

Заслухавши думку сторін по справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, оцінивши докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі з 17.03.2017 перебували у шлюбі, зареєстрованому Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, актовий запис за № 216.

Вони мають спільну малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає з позивачем.

Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області від 12.03.2018 по справі № 379/1612/17 шлюб між сторонами розірвано. Рішення суду набрало законної сили 19.04.2018.

Оскільки з моменту припинення сімейно-шлюбних відносин відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання спільної дочки не надавав, позивач звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу.

28.12.2017 Таращанським районним судом Київської області по справі № 379/1613/17 за заявою позивача видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача, в тому числі, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.12.2017 року до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в місяць.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 06.08.2018 по справі №379/1613/17 за заявою відповідача судовий наказ скасовано.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 позивач є особою з інвалідністю ІІ групи.

Відповідно до довідки про доходи № 9882 4984 6598 6882, виданої 20.11.2018 за № 969 Білоцерківським об'єднаним управлінням ПФУ в Київській області, позивач перебуває на обліку в управлінні і отримує соціальну пенсію. За період з січня 2018 по жовтень 2018 розмір пенсії становив 14520 грн.

Згідно довідки № 2722/10, виданої 21.11.2018 управлінням соціального захисту населення Білоцерківської міської ради, позивач перебуває на обліку в управлінні та їй відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», п. 10 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 № 1751 з 01.12.2016 по 01.12.2019 призначено допомогу при народженні дитини. Загальна сума доходу за період з 01.01.2018 по 01.12.2018 становить 9460,00 грн.

Згідно довідки № 7, виданої 16.08.2018 ТОВ «Аптека Доброго Дня» вбачається, що позивач працює в ТОВ «Аптека Доброго Дня» з 01.12.2017 по теперішній час, на посаді диспетчерської служби департаменту персоналу на умовах неповного робочого дня (4 год).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників ДФС України про суми виплачених доходів від 26.11.2018 позивач за період з 01.01.2018 по 30.09.2018 отримала дохід у виді заробітної плати в розмірі 16359,43 грн.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання (інвалідність встановлена на строк до 31.01.2020), перебуває на обліку в Білоцерківського об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області і отримує пенсію по інвалідності.

Крім того, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) сплачує аліменти (відрахування проводиться Білоцерківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області) на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_7 (дочки від попереднього шлюбу), ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 від всіх видів доходів.

Згідно довідки № 2367/02, виданої 31.10.2018 Білоцерківським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 отримав дохід у виді пенсії по інвалідності в розмірі 9574,8 грн. А згідно довідки № 2366/02 від 31.10.2018 - за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року - 4694,26 грн.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до положення ч. 1, ч. 2 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли.

У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, позивач, займається вихованням малолітньої дочки, повністю її утримує, а відповідач, ухиляється від виконання своїх зобов'язань по утриманню; суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, враховує стан здоров'я дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, а саме наявність на виконанні виконавчого листа про стягнення аліментів в розмірі однієї четвертої частини доходів на іншу дитину, враховує, що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків малолітньої дитини, і приходить до висновку, що вимоги позивача за первісним позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню повністю у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Доводи відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) про необхідність його звільнення від обов'язку утримувати дитину в зв'язку з тим, що згідно виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2013 з нього стягуються аліменти на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, не беруться до уваги, оскільки дана обставина не звільняє відповідача від обов'язку, як батька, належного утримання дитини від другого шлюбу та його обов'язку щодо забезпечення утримання обох дітей. Крім того, визначений судом розмір аліментів є мінімальним гарантованим розміром аліментів на дитину, який передбачений чинним законодавством України.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 306/292/18 (провадження № 61-45423св18).

Крім того, наведені відповідачем за первісним позовом (позивача за зустрічним) доводи щодо наявності в нього інвалідності ІІІ групи, необхідності лікування, не є правовою підставою для порушення гарантованих державою прав дітей на гідний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Обов'язок з утримання дітей покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов'язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов'язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов'язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати.

Наведені відповідачем ОСОБА_2 обставини, не можуть унеможливити стягнення аліментів, оскільки за відсутності інших причин, законодавець встановлює обов'язок кожного з батьків забезпечити дитині встановлений грошовий мінімум аліментних зобов'язань.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 за даними довідки про призначення інвалідності має 3 групу інвалідності, не повністю втратив здатність до виконання трудової діяльності, інших обставин, які унеможливлюють його працевлаштування не існує, тому він зобов'язаний виконувати свій обов'язок щодо забезпечення дитини.

Враховуючи викладене, зустрічний позов про звільнення від обов'язку утримувати дитину до задоволення не підлягає.

Згідно ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

В силу ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 16 серпня 2018 року між позивачем та адвокатом Якименком О.В. укладено договір № 102/18 про надання правничої допомоги адвокатом. Оплата витрат на правову допомогу склала 5500 грн, що підтверджується актом виконаних робіт до договору за № 102/18 про надання правничої допомоги адвокатом від 15.08.2018, квитанцією № 102/18/е (а.с.19), копією квитанції № 138/2018 (а.с.96), квитанцією № 21/38/19 (а.с. 129), копією квитанції № 50/2019.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 (п'ять тисяч п'ятсот) гривень.

Клопотань від відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 та від його представника про зменшення суми витрат на правову допомогу - не надходило.

На підставі ч. 6 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

В силу ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 77, 78, 81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 155, 180-183, 191 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити в повному обсязі.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від обов'язку утримувати дитину - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 15.08.2018.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКППНОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500 (п'ять тисяч п'ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн.

Повне рішення складено 26.04.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін