Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2019 Справа №607/6890/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником вказаної вище квартири. У житлі позивача був зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_3, який понад один рік фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, у квартирі відсутні його особисті речі та майно, він не бере участь в оплаті комунальних та інших послуг.

За вказаних обставин, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1, оскільки мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з часу заселення будинку, з 1992-1993 років. З відповідачем ОСОБА_3 свідок знайома, бачила його давно, близько десяти років чи більше, він не проживає з ОСОБА_1 Свідок буває у квартирі позивача, однак особистих речей ОСОБА_3 там не бачила. Жодних перешкод зі сторони ОСОБА_1 щодо проживання у вказаній квартирі відповідачу не чиниться.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1, оскільки мешкає за адресою: АДРЕСА_3 протягом останніх двадцяти семи років. З ОСОБА_3 свідок знайома, він є сином позивача. Бачила відповідача свідок останній раз давно, близько тринадцяти років тому. Чи є особисті речі відповідача у квартирі позивача, їй невідомо. Жодних перешкод зі сторони ОСОБА_1 щодо проживання у вказаній квартирі ОСОБА_3 не чиниться.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, про що свідчить свідоцтво про право власності на квартиру № 98, видане 20 травня 2004 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації.

Як вбачається із записів у будинковій книзі для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1, у даній квартирі 05 листопада 1998 року зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З акту, складеного комісією в складі працівників ОСББ «Симоненка-5» № 36 від 13 березня 2019 року, в присутності власника квартири 98 ОСОБА_1, слідує, що син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія НОМЕР_3, зареєстрований, але не проживає більше ніж 10 років за адресою: АДРЕСА_1.

Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше року, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів не проводить. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, оскільки останній не проживав у вказаній квартирі більше року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення суду складено 26 квітня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська