Ухвала

Іменем України

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 796/41/2018

провадження № 61-38673ав18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

УсикаГ. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С.,

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларан-07» про роз'яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі за заявою Компанії «Пелагіа АС»/«Pelagia AS»/, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларан-07», про визнання та надання дозволу на виконання на території України остаточного рішення Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло від 07 грудня 2017 року у справі № 98/17, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларан-07» на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 травня 2018 року у складі судді Мараєвої Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвалених судових рішень

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 травня 2018 року, постановленою як судом першої інстанції, заяву Компанії «Пелагіа АС» задоволено. Визнано та надано дозвіл на виконання на території України остаточного рішення Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло від 07 грудня

2017 року у справі №98/17 за позовом норвезької компанії «Пелагія АС» проти української компанії ТОВ «Ларан-07».

Видано виконавчий лист на примусове виконання остаточного рішення Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло від

07 грудня 2017 року у справі № 98/17 про стягнення з ТОВ «Ларан-07» на користь Компанії «Пелагіа АС» наступних сум: 3 109 704,00 дол. США та відсотки у розмірі три проценти річних на нижчезазначені суми: 169 096,6 дол. США з 03 вересня 2016 року; 117 000,00 дол. США з 09 вересня 2016 року; 70 200,00 дол. США з

17 вересня 2016 року; 292 500,00 дол. США з 23 вересня 2016 року;

234 000,00 дол. США з 24 вересня 2016 року; 234 000,00 дол. США з 29 вересня 2016 року; 292 500,00 дол. США з 01 жовтня 2016 року; 292 500,00 дол. США з

03 жовтня 2016 року; 292 500,00 дол. США з 09 жовтня 2016 року;

351 000,00 дол. США з 16 жовтня 2016 року; 237 287,00 дол. США з 17 жовтня 2016 року; 210 440,00 дол. США з 20 жовтня 2016 року; 29 260,00 дол. США з

24 жовтня 2016 року; 364 500,00 дол. США з 29 жовтня 2016 року до дати здійснення оплати, які станом на 14 лютого 2018 року складають

130 263,83 дол. США; 1 313 468,00 норвезьких крон та 10 000,00 євро за юридичні послуги, а також витрати та інші видатки.

Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Ларан-07» залишено без задоволення, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 травня 2018 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ «Ларан-07» про роз'яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року, відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ «Ларан-07» про ухвалення додаткового рішення, відмовлено.

Короткий зміст поданої заяви про роз'яснення судового рішення

18 квітня 2019 року представник ТОВ «Ларан-07» Сердюк К. В. подала до Верховного Суду заяву про роз'яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в частині визначення матеріального права, яке підлягає застосуванню до правовідносин, які грунтуються на договорі поруки від 24 грудня 2010 року, укладеного між Компанією «Пелагіа АС» та ТОВ «Ларан-07»; матеріального права, яке було застосовано до вказаних правовідносин; поняття «міжнародне законодавство» та які саме нормативно-правові акти та норми права входять до зазначеного поняття та підлягають застосуванню до вказаних правовідносин.

На обгрунтування заяви зазначала, що Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2019 року вказав на те, що стаття 9 договору поруки від 24 грудня 2010 року містить арбітражне застереження, відповідно до якого цей договір регулюється та тлумачиться згідно з міжнародним законодавством, залишивши поза увагою, що пункт 9.3 договору поруки від 24 грудня 2010 року передбачає, що при вирішенні спорів, наданих до розгляду арбітрів, арбітри керуються положеннями українського матеріального права. Крім того, невизначеним залишається поняття «міжнародного права» та які саме нормативно-правові акти та норми права входять до зазначеного поняття, яке на думку Верховного Суду підлягає застосуванню до договору поруки.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши заяву представника ТОВ «Ларан-07», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що заява ТОВ «Ларан-07» про роз'яснення судового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до частин першої-третьої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

За змістом положень зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів його тлумачення, що призводить до утруднення чи неможливості його виконання.

Відповідно до роз'яснень, викладених пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметомсудового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

У лютому 2019 року ТОВ «Ларан-07» вже зверталося до Верховного Суду з заявою про роз'яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року.

Представники ТОВ «Ларан-07» в судове засідання, призначене щодо розгляду зазначеного питання на 18 квітня 2019 року не з'явилися, наведені ними причини неявки в судове засідання, суд визнав неповажними.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у задоволенні заяви ТОВ «Ларан-07» про роз'яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року відмовлено, з посиланням на те, що заява представника ТОВ «Ларан-07» про роз'яснення судового рішення за своїм змістом зводиться до незгоди заявника з ухваленим судовим рішенням, з'ясування судом обставин справи, оцінки доказів та роз'яснення мотивів ухваленого судового рішення, що не грунтується на положеннях статті 271 ЦПК України.

В цей же день, після постановлення зазначеної ухвали, представник ТОВ «Ларан-07» Сердюк К. В. подала повторну заяву про роз'яснення постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України від 14 лютого 20019 року, яка зводиться до надання роз'яснення визначення матеріального права, що підлягає застосуванню до правовідносин, які грунтуються на договорі поруки від

24 грудня 2010 року, укладеного між Компанією «Пелагіа АС» та ТОВ «Ларан-07».

Надання роз'яснення мотивів застосування судом норм матеріального права, що підлягають застосування до наявних між сторонами правовідносин фактично зводиться до роз'яснення мотивів ухваленого судового рішення, а відтак не грунтується на положеннях статті 271 ЦПК України, і є передбачувано зрозумілим для особи, яка подає таке клопотання, оскільки внесення змін щодо суті ухваленого рішення, зокрема і щодо мотивів, є недопустимим.

Натомість представник ТОВ «Ларан-07» повторно, фактично з одних і тих же мотивів подав заяву про роз'яснення судового рішення, що свідчить про зловживання ТОВ «Ларан-07» своїми процесуальними правами з метою відтермінування передачі справи до суду першої інстанції для видачі виконавчого листа на його виконання.

Частиною першою статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Оскільки заява представника ТОВ «Ларан-07» про роз'яснення судового рішення за своїм змістом, так само як і попередня заява про роз'яснення рішення суду (у задоволенні якої Верховним Судом відмовлено) зводиться до роз'яснення з'ясування судом обставин справи та мотивів ухваленого судового рішення, що не грунтується на положеннях статті 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, дійшов висновку про зловживання ТОВ «Ларан-07» своїми процесуальними правами.

Висновок за результатами розгляду заяви

Згідно частини третьої статті 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, дійшов висновку, що повторне подання заяви ТОВ «Ларан-07» про роз'яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року з підстав, які не грунтуються на положеннях статті 271 ЦПК України, є зловживанням ТОВ «Ларан-07» своїми процесуальними правами, а тому така заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтею 44, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларан-07» про роз'яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі за заявою Компанії «Пелагіа АС»/«Pelagia AS»/, боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларан-07», про визнання та надання дозволу на виконання на території України остаточного рішення Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло від 07 грудня 2017 року у справі № 98/17, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларан-07» на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 травня 2018 року, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник