Дата документу 23.04.2019 Справа № 314/15/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/15/19 Головуючий у 1 інстанції: Мануйлова Н.Ю.
Провадження № 22-ц/807/1377/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» на ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 січня 2019 року про забезпечення позову Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива», про витребування та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року Токмацька місцева прокуратура Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ТОВ «Агрофірма «Нива», про витребування та визнання права власності на земельну ділянку.

Просила визнати за Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :05:001:0070 площею 6 га, розташованої на території сщ. Гасанівка Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, вирішити питання про судові витрати.

Також Токмацька місцева прокуратура Запорізької області подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :05:001:0070 площею 6 га, розташованої на території сщ. Гасанівка Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, реєстраційний номер обєкта нерухомості 215, власником якої відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_3, заборонити ОСОБА_3, ТОВ «Агрофірма «Нива» та іншим особам вчиняти будь-які дії на вказаній земельній ділянці, зокрема, проводити на ній сільськогосподарські роботи, будувати споруди.

В обґрунтування заяви зазначила, що підстава набуття права власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_3 відпала, з метою недопущення її відчуження на користь інших осіб є необхідним вжити заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку. Також земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Агрофірма «Нива», у звязку з чим є необхідним вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії на вказаній земельній ділянці, зокрема, проводити на ній сільськогосподарські роботи, будувати споруди, оскільки в подальшому вчинення вказаних дій ускладнить звільнення земельної ділянки та передачу її власнику, а також може призвести до погіршення стану земельної ділянки.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 січня 2019 року заяву Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :05:001:0070, площею 6 га, яка розташована на території с. Гасанівка Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 215, власником якої відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_3

Заборонено ОСОБА_3, ТОВ «Агрофірма «Нива» та іншим особам вчиняти будь-які дії на земельній ділянці за кадастровим номером :05:001:0070 площею 6 га, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, зокрема проводити на ній сільськогосподарські роботи, будувати споруди.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ТОВ «Агрофірма «Нива» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на відсутність підстав для обмеження його прав як орендаря, не оскарження договору оренди, укладеного між ОСОБА_3 та товариством, неправильне застосування норм ст. 204 ЦК України, порушення норм ч. 6 ст. 81, ч.ч. 3-5 ст. 153 ЦПК України, відсутність обовязкової вимоги про розмір зустрічного забезпечення, просить скасувати ухвалу суду в частині накладення арешту, заборони проведення сільськогосподарських робіт та постановити нову про відмову в задоволенні заяви в частині накладення арешту та в частині заборони проведення на спірній земельній ділянці сільськогосподарських робіт, встановити заборону перереєстрації права власності на спірну земельну ділянку до набрання рішенням суду законної сили та визначити розмір зустрічного забезпечення, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Токмацька місцева прокуратура Запорізької області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що в заяві про забезпечення позову прокуратурою було обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову, ТОВ «Агрофірма «Нива» не набуло у передбаченому порядку права користування спірною земельною ділянкою.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги в частині накладення арешту, заборони проведення сільськогосподарських робіт.

В іншій частині ухвала суду ТОВ «Агрофірма «Нива» не оскаржується та апеляційним судом не переглядається.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку необхідно з метою недопущення її відчуження на користь інших осіб. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони проводити будь-які сільськогосподарські роботи обумовлена тим, що спірна земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Агрофірма «Нива», вчинення дій у подальшому ускладнить звільнення земельної ділянки та передачу її власнику, а також може призвести до погіршення стану земельної ділянки.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частинами першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами наявний спір щодо нерухомого майна, яке зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи. Нерухоме майно, на яке заявник просить накласти арешт є предметом спору у справі.

За вказаних обставин забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане нерухоме майно, є цілком доречним, обґрунтованим та достатнім видом забезпечення позову у цій справі.

Обраний судом спосіб забезпечення позову не перешкоджає володінню, користуванню земельною ділянкою.

Доводи апеляційної скарги про незастосування зустрічного забезпечення не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

За змістом частини сьомої статті 153, частини шостої статті 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

У відповідності до ч. 2 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Перелік випадків, у яких суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений у частині третій статті 154 ЦПК України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (частина четверта статті 154 ЦПК України).

ТОВ «Агрофірма «Нива» не надано доказів того, що обраний заявником спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту спричинить невідновлювану шкоду відповідачу чи третім особам, а також доказів наявності обставин, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України, а тому відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

В той же час доводи апеляційної скарги в частині оскарження заборони проводити будь-які сільськогосподарські роботи на земельній ділянці заслуговують на увагу.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Нива» укладено договір оренди спірної земельної ділянки від 20 червня 2017 року.

Вимоги щодо вказаного договору оренди в межах цієї справи не заявлялись.

Заявником не доведено, яким саме чином заборона проводити будь-які сільськогосподарські роботи на земельній ділянці впливатиме на можливість виконання рішення суду про визнання права власності на земельну ділянку.

Забезпечуючи позов шляхом заборони проводити будь-які сільськогосподарські роботи на земельній ділянці, суд першої інстанції фактично втрутився у господарську діяльність ТОВ «Агрофірма «Нива».

ОСОБА_3 ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 січня 2019 року про забезпечення позову не оскаржував.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення поданої заяви про забезпечення позову в частині заборони ТОВ «Агрофірма «Нива» та іншим особам проводити будь-які сільськогосподарські роботи на земельній ділянці не має, тому ухвала суду підлягає скасуванню в цій частині з постановленням нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони проводити будь-які сільськогосподарські роботи.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» задовольнити частково.

Ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 січня 2019 року у цій справі в частині заборони проводити будь-які сільськогосподарські роботи скасувати та постановити нову постанову, якою в задоволенні заяви Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про забезпечення позову в частині заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» та іншим особам проводити будь-які сільськогосподарські роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :05:001:0070 площею 6 га, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, відмовити.

Ухвалу суду в частині накладення арешту залишити без змін.

В іншій частині ухвала суду не оскаржувалось та не переглядалась.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 квітня 2019 року

Головуючий

Судді: