ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/600/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2019 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Даниленко В. В.,

при секретарі - Скромна І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою, в якій просив встановити факт недостовірності інформації, поширеної в мережі Інтернет.

Заява обґрунтована тим, що на веб-сторінці веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ІНФОРМАЦІЯ_2) розміщено для вільного доступу статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У цій статті поширено недостовірну інформацію наступного змісту:

« … ОСОБА_1 , против которого на праздник Дня таможенника 25 июня 2013, когда он был директором Хмельницкого центра повышения квалификации и переподготовки кадров, было возбуждено уголовное дело за изнасилование и нанесение телесных повреждений. В нетрезвом состоянии он пытался изнасиловать начальника кадрового подразделения ОСОБА_3 , а когда та стала сопротивляться, избил ее.».

Вказуючи на те, що інформація що не відповідає дійсності, тобто є неправдивою, а також такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а особу, яка поширила цю інформацію, як і власника інтернет ресурсу, встановити не можливо, просив суд встановити факт недостовірності інформації та спростувати її.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги своєї заяви та пояснив, що намагався встановити як автора поширеної статті, так і власника доменного імені веб-сторінки, на якій розміщена недостовірна інформація, проте встановити таких йому не вдалося, тому вимушений звернутись до суду за захистом порушених прав в порядку окремого провадження та вважає, що має достатньо доказів, на спростування цієї інформації та підтвердження факту її неправдивості.

Заявник зазначив, що поширена неправдива інформація, яку він спростовує, принижує його честь, гідність та ділову репутацію, порочить його в очах оточуючих, рідних, знайомих, та завдає значних моральних втрат.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у мережі Інтернет на веб-сторінці веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ІНФОРМАЦІЯ_2) поширеноо статтю під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_1» наступного змісту : « … ОСОБА_1 , против которого на праздник Дня таможенника 25 июня 2013, когда он был директором Хмельницкого центра повышения квалификации и переподготовки кадров, было возбуждено уголовное дело за изнасилование и нанесение телесных повреждений. В нетрезвом состоянии он пытался изнасиловать начальника кадрового подразделения ОСОБА_3 , а когда та стала сопротивляться, избил ее.»

Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 20 травня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004358 від 26.06.2013 закрито у зв`язку з не встановленням складу кримінального правопорушення на підставі статті 284 Кримінального кодексу України.

Факт закриття зазначеного провадження підтверджується довідкою Слідчого управління Головного управління МВС України в Київській області від 04.07.2014 № 14/76-В-536/2.

Згідно довідки МВС ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень вироки відносно ОСОБА_1 відсутні.

В Україні відсутній реєстр власників веб-сайтів. Інформація щодо власника веб-сайту на самому веб-сайті відсутня. За інформацією системи WHOIS Server при дослідження доменних даних ІНФОРМАЦІЯ_2 відомості про власників (власника) доменного імені відсутні.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила.

У силу статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Оцінюючи характер поширеної інформації, суд дійшов висновку, що поширена інформація є твердженнями про конкретні події та факти, які можна перевірити, а тому така інформація може бути об`єктом оцінки на предмет достовірності.

За змістом поширена інформації є недостовірною, оскільки спростовується наявними у справі належними доказами, якими підтверджено, що заявник не був ні підозрюваним, ні обвинуваченим у зв`язку із подіями, наведеними у статті.

За своїм характером поширена інформація є негативною, оскільки в ній стверджується про порушення норм чинного законодавства, а фактично вчинення кримінально-карного діяння, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, а тому така інформація принижує честь, гідність та ділову репутацію заявника та порушує конституційний принцип презумпції невинуватості (стаття 62 Конституції України).

Презумпція невинуватості - об`єктивне право. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський суд з прав людини, який у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що презумпцію невинуватості буде порушено, якщо судове рішення або заява щодо особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального злочину, відображає думку про її вину до того, як вона буде доведена відповідно до закону. (Пункт 42 рішення від 21 вересня 2006 року в справі «Грабчук проти України» (заява № 8599/02); пункт 48 рішення від 12 січня 2012 року в справі «Довженко проти України» (заява № 36650/03)).

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснено наступне. Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 277 ЦК України судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами окремого провадження. У разі доведеності обставин, на які посилається заявник, суд лише констатує факт, що поширена інформація є неправдивою, та спростовує її. При цьому тягар доказування недостовірності поширеної інформації покладається на заявника, який несе витрати, пов`язані з її спростуванням.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що поширена щодо заявника інформація є неправдивою, а тому підлягає спростуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 277, 297,299 ЦК України, 293, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що інформація, яка поширена в мережі Інтернет на веб-сторінці веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ІНФОРМАЦІЯ_2) у статті під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_1» наступного змісту : «… ОСОБА_1 , против которого на праздник Дня таможенника 25 июня 2013, когда он был директором Хмельницкого центра повышения квалификации и переподготовки кадров, было возбуждено уголовное дело за изнасилование и нанесение телесных повреждений. В нетрезвом состоянии он пытался изнасиловать начальника кадрового подразделения ОСОБА_3 , а когда та стала сопротивляться, избил ее.» - є недостовірною (неправдивою).

Спростувати інформаціюяка яка поширена в мережі Інтернет на веб-сторінці веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_3» (ІНФОРМАЦІЯ_2) у статті під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_1» наступного змісту : «… ОСОБА_1 , против которого на праздник Дня таможенника 25 июня 2013, когда он был директором Хмельницкого центра повышения квалификации и переподготовки кадров, было возбуждено уголовное дело за изнасилование и нанесение телесных повреждений. В нетрезвом состоянии он пытался изнасиловать начальника кадрового подразделения ОСОБА_3 , а когда та стала сопротивляться, избил ее.».

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя :