Справа № 766/6181/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.

секретар Литвиненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до Херсонської територіальної громади про визначення часток у праві спільної сумісної власності, визнання права власності та визнання права власності в порядку спадкування.

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_4 , як працівнику ХБК була надана квартира АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , яка є єдиним місцем його проживання та місцем проживання членів його сімї. Вказана квартира була передана в спільну сумісну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі розпорядження 2595 від 13.12.1996 року житлово-комунального відділу, як органу приватизації ХВБО. 25.12.1996 року було видано свідоцтво про право власності на житло, зареєстроване в ХДБТІ 30.12.1996 року. В подальшому житловий будинок АДРЕСА_3 в м.Херсоні, який знаходився у повному господарському відданні ВАТ ХБК був переданий у комунальну власність Херсонської територіальної громади. Позивачі постійно проживають у квартирі АДРЕСА_1 , сплачують комунальні послуги, утримують квартиру в належному технічному стані та зареєстровані за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину квартири,яку позивачі прийняла в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України. При зверненні до нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом так як їхні прізвища та прізвище спадкодавця не співпадають з прізвищами вказаними у правовстановлюючому документі. Так, в свідоцтві про право власності на житло зазначено, що квартира АДРЕСА_1 передана в спільну сумісну власність ОСОБА_2 та членам його смії ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Разом з тим при здійсненні реєстрації їхніх прав власності на квартиру 30.12.1996 року, їхні прізвища були вірно записані російською мовою, а саме: « ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ». У зв`язку зі смертю одного із співвласників квартири внести виправлення у свідоцтво про право власності на житло неможливо. Враховуючи викладене, просили суд визнати, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності з частками по 1/5 кожному належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , визнати, що частка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності склала 1/5 частку, визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 право власності на 1/20 частку за кожним на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник в останнє судове засідання не з`явились, надали, заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, при вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

За змістом статей 316,317 ЦК України право власності це право особи, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, незалежно від волі інших осіб, але в межах, передбачених законом.

Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи. визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на обєкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

З огляду на наведені норми права правове значення при вирішення спору має встановлення факту набуття спадкодавцем ОСОБА_3 права на спірне нерухоме майно.

Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , про що Херсонським міським бюро ЗАГС 17.11.1958 року складено актовий запис № 2564.

10.12.1988 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_13 , після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище ОСОБА_14 , про що міським відділом ЗАГС м.Херсона 10.12.1988 року складено актовий запис № 1143.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народився син ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом № 958, складеним Дніпровським районним відділом ЗАГС м.Херсона 15.10.1991 року.

13.12.1996 року Житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об`єднання видано розпорядження № 2595 яким ОСОБА_2 надано дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

16.12.1996 року ОСОБА_2 звернувся до генерального директора ХВБО з заявою про передачу у спільну сумісну власність йому та членам його сімї спірної квартири.

Згідно довідки про склад сімї в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_2 (наймач), ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_1 (невістка), ОСОБА_2 (онук).

25.12.1996 року Житлово-комунальним відділом Херсонського виробничого бавовняного об`єднання видано ОСОБА_2 та членам його сімї: ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_5 (син), ОСОБА_6 (невістка), ОСОБА_7 (онук) свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

17.09.2008 року ОСОБА_3 помер, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 18.09.2008 року складено актовий запис 3483.

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину квартири АДРЕСА_1 , яку позивачі прийняли в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З копії паспорта виданого на імя ОСОБА_2 вбачається, що останній прописаний за адресою: АДРЕСА_4 з 23.12.1964 року.

З копії паспорта виданого на імя ОСОБА_3 вбачається, що остання прописана за адресою: АДРЕСА_4 з 30.09.1965 року.

З копії паспорта виданого на імя ОСОБА_1 .. вбачається, що остання прописана за адресою: АДРЕСА_4 з 04.11.1992 року.

З копії паспорта виданого на імя ОСОБА_2 вбачається, що останній прописаний за адресою: АДРЕСА_4 з 04.11.1992 року.

Листом 2371/02-17 від 06.07.2017 року Першої Херсонської державної нотаріальної контори Некіпеловій Н.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що прізвище власника нерухомого майна в свідоцтві про право власності на житло, виданого ЖКВ ХВБО 25.12.1996 року зазначено як ОСОБА_15 , що не співпадає з прізвищем спадкодавця ОСОБА_16 . Рекомендовано звернутися до суду.

З довідки, виданої ліквідатором ВАТ ХБК вбачається, що в архіві ВАТ ХБК наявні документи про право власності ОСОБА_2 і його сімї, які проживають за адресою: АДРЕСА_4 . Змінити букви в їх прізвищаї вони не мають права..

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до ч.1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права спадщину.

Згідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкодавців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачі позбавлені можливості реалізувати своє право на спадкування спірного майна, оскільки державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з тим, що прізвище власника нерухомого майна в свідоцтві про право власності на житло, виданого ЖКВ ХВБО 25.12.1996 року зазначено як ОСОБА_15 , що не співпадає з прізвищем спадкодавця ОСОБА_16 , квартира перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток.

З урахування викладеного, ненадання нотаріусу позивачами правовстановлюючих документів на квартиру позбавляє можливості видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину за законом на спірне майно, проте не позбавляє позивачів права на спадщину, оскільки сумнів відносно того, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому, суд зазначає, що згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Тобто, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст.16 ЦК України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Отже, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_2 на частину квартири у зв`язку із неправильним зазначенням прізвищ власників квартири, при відсутності звернення інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у спадкодавця та позивачів цивільного права на частки у спільній сумісній власності, призводить до того, що вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном на свій розсуд позивачів не можливо, суд приходить до висновку, що порушене право підлягає захисту в обраний позивачами спосіб, саме визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності.

За змістом статей 355, 368-372 ЦК України вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження № 2595 від 13.12.1996 року житлово-комунального відділу, як органу приватизації ХВБО, 30.12.1996 року квартира зареєстрована в Херсонському бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 без визначення часток у спільній власності, а тому частка кожного із співвласників в квартирі складає по 1/5.

Отже судом встановлено, що частка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 1/5 частку.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Статтею 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємців у спадщині є рівними, якщо спадкоємець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

В даному випадку спадкування частки у праві спільної сумісної власності здійснюється за законом.

Отже, при визначенні часток позивачів та померлого ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру по 1/5 частині кожному, спадкоємці успадковують по 1/20 частині кожний.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 15, 16, 355, 357, 392, 1216, 1218, 1226, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст. 112 ЦК УРСР, Законом України « Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, Законом України « Про власність» від 07.02.1991 року № 697ХІІ, ст.ст. 12-13,76-79, 141, 259, 263-265 ЦПК, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності з частками по 1/5 кожному належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 право власності на 1/20 частку за кожним на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко