Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального провадження у залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Дніпрорудненській міській раді Василівського району Запорізької області, від якого мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки. ОСОБА_2 влаштовує сварки, у тому числі в присутності сторонніх людей, постійно ображає позивачку та принижує. Неодноразово піднімав на ОСОБА_1 руки.

За вищевказаних обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя стало неможливим. Примирення сторони не бажають. З 1 грудня 2018 року позивачка з сином стали проживати окремо, тому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 16 лютого 2008 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 17, і після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1» не змінювати.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій справу просить розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище "ОСОБА_1".

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Із свідоцтва про шлюб (а.с. 3) судом встановлено, що сторони 16.02.2008 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 4) встановлено, що сторони зазначені батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен з подружжя у відносинах між собою та в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ст.ст. 104, 105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України та відповідно до ст. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним і поділ спільного майна подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сім'ї позивачкою та відповідачем не можливе, оскільки сторони разом не проживають.

Враховуючи причини позову про розірвання шлюбу, спільне бажання сторін на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 СК України дає суду підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

За клопотанням позивачки після розірвання шлюбу її прізвище залишити "ОСОБА_1".

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 48, 76, 81, 259, 263-268 ЦПК України,109-112 СК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 16.02.2008 року в Дніпрорудненській міській раді Василівського району Запорізької області, актовий запис № 17.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище "ОСОБА_1".

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова