РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14188/18

пр. № 2/759/1886/19

20 березня 2019 року Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Журибеди О.М.,

при секретарі Крічфалушій М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання втратившим право користування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання втратившим право користування ОСОБА_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона, відповідно до договору дарування квартири від 10.04.1997 року на право приватної власності, є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3, зареєстрований в АДРЕСА_1, однак не проживає в ній з 2005 року по теперішній час, не бажає сплачувати комунальні платежі за відповідача.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, представник позивача ОСОБА_4 подала заяву, якою позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу слухати без участі позивача та представника та не заперечує проти винесення по справі заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування квартири від 10.04.1997 року посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Старокиївського району м. Києва відповідач по справі являється чоловіком ОСОБА_1

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити його права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю.

З викладеного, керуючись ст. 150 ЖК України, ст.ст.383, 391, 402 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання втратившим право користування - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування в квартирі АДРЕСА_1.

Апеляційна карга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцятиднів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда