УХВАЛА

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 640/7853/15-ц

провадження № 61-2293ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду України від 15 серпня 2017 року, ухвалу Верховного Суду України

від 13 вересня 2017 року, ухвалу Верховного Суду від 25 січня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 16 травня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 06 червня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 16 липня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 13 серпня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, ухвалу Верховного Суду

від 19 грудня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 21 грудня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5,

ОСОБА_2, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області

від 30 листопада 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року залишено без змін.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 15 серпня 2017 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5,

ОСОБА_2, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди, за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року відмовлено.

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернуся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України рішення Київського районного суду міста Харкова

від 07 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області

від 30 листопада 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року повернуто заявнику.

У березні 2018 року ОСОБА_3 повторно звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова

від 07 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області

від 30 листопада 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Київського районного суду міста Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5,

ОСОБА_2, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди повернуто особі, що її подала.

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2018 року заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Київського районного суду міста Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5,

ОСОБА_2, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди повернуто особі, що її подала.

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року у відкритті касаційного провадження за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року повернуто особі, яка її подала.

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2018 року у відкритті касаційного провадження за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року повернуто особі, яка її подала.

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у відкритті касаційного провадження за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 7 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області

від 30 листопада 2015 року відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року повернуто особі, яка її подала.

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у відкритті касаційного провадження за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року повернуто особі, яка її подала.

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5,

ОСОБА_2, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди.

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

У грудні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвали Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня

2015 року, від 25 травня 2015 року, від 02 липня 2015 року, від 18 серпня

2015 року, від 01 вересня 2015 року та рішення від 07 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5,

ОСОБА_2, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Київського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року, від 25 травня

2015 року, від 02 липня 2015 року, від 18 серпня 2015 року, від 01 вересня

2015 року та рішення від 07 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди.

У січні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до

суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5,

ОСОБА_2, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди.

У березні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня

2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада

2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4., ОСОБА_5,

ОСОБА_2, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди.

У квітні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Верховного Суду України від 15 серпня 2017 року, ухвалу Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року, ухвалу Верховного Суду

від 25 січня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 16 травня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 06 червня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 16 липня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 13 серпня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 28 листопада

2018 року, ухвалу Верховного Суду від 19 грудня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 21 грудня 2018 року, ухвалу Верховного Суду від 21 березня 2019 року, з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 36 та пункту 1 частини першої статті 44 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Також з набуттям чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII ЦПК України викладено в новій редакції.

Чинним ЦПК України не передбачено повноважень Верховного Суду щодо перегляду судових рішень Верховного Суду, ніж в порядку частини першої статті 423 ЦПК України, де визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргу ОСОБА_1 в частині оскарженняухвали Верховного Суду від 25 січня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 16 травня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 06 червня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 16 липня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2018 року, ухвали Верховного Суду

від 02 жовтня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, ухвали Верховного Суду від 19 грудня 2018 року, ухвали Верховного Суду

від 21 грудня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 21 березня 2019 року слід відмовити.

Касаційна скарга в частині оскарження ухвал Верховного Суду України підлягає поверненню з таких підстав.

Чинним ЦПК України не передбачено право касаційного оскарження до Верховного Суду судових рішень, ухвалених Верховним Судом України.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Верховного Суду України від 15 серпня 2017 року, ухвали Верховного Суду України від 13 вересня 2017 рокунеобхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись пунктами 1, 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Верховного Суду від 25 січня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 16 травня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 06 червня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 16 липня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2018 року, ухвали Верховного Суду

від 02 жовтня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, ухвали Верховного Суду від 19 грудня 2018 року, ухвали Верховного Суду

від 21 грудня 2018 року, ухвали Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Верховного Суду України від 15 серпня 2017 року, ухвали Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до суддів Апеляційного суду Полтавської області: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій незаконними та відшкодування шкоди повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун