Справа № 462/699/18 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/106/19 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
УХВАЛА

24 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення з приводу відшкодування судових витрат у цивільній справі за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 майном спільної власності Львівської обласної ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року, постановлене в складі головуючого судді Ліуша А.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 майном спільної власності Львівської обласної ради, з участю третьої особи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

04 квітня 2019 року Львівським апеляційним судом постановлено судове рішення, яким апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 майном спільної власності Львівської обласної ради залишено без задоволення, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року залишено без змін.

05 квітня 2019 року від представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення з приводу відшкодування судових витрат. Покликаючись на приписи ст. 141 ЦПК України, просить стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 понесені нею судові витрати - витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до розміру частково задоволених позовних вимог.

Враховуючи вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України та наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади головного лікаря комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна лікарня позалегеневого туберкульозу» 12 січня 2018 року відповідно до наказу ОСОБА_4 майном спільної власності Львівської обласної ради № 11-3 від 12 січня 2018 року.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного лікаря комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна лікарня позалегеневого туберкульозу» з 12 січня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 майном спільної власності Львівської обласної ради (місто Львів, вулиця Винниченка, 14, ) на користь ОСОБА_2 (місто Львів-Рудне, вулиця Піскова, 14, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КА № 844539) 41 596 грн. 80 коп. (сорок одну тисячу п`ятсот девяносто шість грн. 80 коп.) середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

У задоволенні позовних вимог щодо поновлення ОСОБА_2 на посаді головного лікаря новоствореного комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний протитуберкульозний диспансер» та стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_4 майном спільної власності Львівської обласної ради у дохід держави 1 409 грн. 60 коп. (одну тисячу чотириста девять грн. 60 коп.) судового збору.

Рішення в частині поновлення на роботі та виплати заробітної плати за один місяць в розмірі 6 932 грн. 80 коп. (шість тисяч девятсот тридцять дві грн. 80 коп.) допущено до негайного виконання.

Із мотивувальної частини постанови Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року вбачаться, що такою надано оцінку вирішенню районним судом питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зокрема зазначено : «Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд першої інстанції вірно стягнув з відповідача у дохід держави 1 409 грн. 60 коп. судового збору.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, оскільки позивачем ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції не було надано суду жодних належних та допустимих доказів понесення нею витрат саме у розмірі 10 000 грн. 00 коп. та жодних чеків, квитанцій чи будь-яких інших розрахункових документів, які б ствердили сплату нею будь-яких коштів саме на професійну правничу допомогу у даній справі.

За приписами п. 5 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Проте з матеріалів справи не вбачається, що стороною позивача в суді першої інстанції таке питання ініціювалось, а відтак і не могло бути вирішено судом першої інстанції».

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 майном спільної власності Львівської обласної ради залишено без задоволення, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 червня 2018 року залишено без змін.

Питання про розподіл судових витрат за наслідками апеляційного розгляду і зокрема, стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу надану позивачу в апеляційному суді, судом апеляційної інстанції також вирішено. Так, у постанові зазначено: «Оскільки позивачем та її представником не подано належних та допустимих доказів про понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, клопотань про проведення судового засідання після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції сторона позивача також не заявляла, підстави для вирішення цього питання в суді апеляційної відсутні.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки судом апеляційної інстанції оскаржуване рішення не змінюється та не скасовується, розподіл судових витрат не здійснюється.»

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі з приводу вирішення питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки таке вирішено постановою Львівського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 24 квітня 2019 року.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення з питання відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 майном спільної власності Львівської обласної ради, з участю третьої особи Департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцять днів з дня її складення.

Судове рішення складено 24 квітня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_5