Справа № 180/953/18
Провадження № 2/0182/109/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2019 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рибакової В.В.

при секретарі Затуливітер Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» про відшкодування збитків,-

ВСТАНОВИВ:

21.05.2018 року до Марганецького міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» про відшкодування збитків (а.с.2,3). Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25.05.2018 року вказана позовна заява була передана за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с.13,14). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.19) від 02.07.2018 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Рибакової В.В.

В обґрунтування позову позивач посилається на наступні обставини. Він на підставі державного акта серії ЯГ №560911 від 25.10.2006 року є власником земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер :04:003:2975, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. 06.11.2006 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» (далі за текстом ТОВ ВКФ «Агро-Хліб») був укладений договір оренди землі №164 на вказану земельну ділянку строком на 10 років, тобто термін дії договору припинено 06.11.2016 року. Він вважав, що ТОВ ВКФ «Агро-Хліб» більше не використовує земельну ділянку і мав намір самостійно обробляти її та отримувати дохід. Проте, земельну ділянку відповідач продовжував використовувати, знищив межові знаки. У звязку з тим, що відповідач добровільно не бажав припинити користування земельною ділянкою, позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору оренди землі припиненим та стягнення заборгованості по орендній платі. Рішенням Марганецького міського суду від 31.10.2017 року, яке набуло чинності 12.04.2018 року, було встановлено, що ТОВ ВКФ «Агро-Хліб» продовжує користуватися земельною ділянкою позивача без його відома та згоди. 02.03.2018 року комісією Нікопольської районної державної адміністрації з визначення та відшкодування збитків визначено розмір збитків у вигляді неотриманого доходу, завданих внаслідок користування земельною ділянкою загальною площею 2,000 га за 2017 рік в сумі 43680,00 грн., про що складено відповідний акт, який був затверджений розпорядженням голови Нікопольської районної державної адміністрації. Тому позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» на його користь збитки у вигляді неодержаного доходу в розмірі 43680 грн. 00 коп. та понесені ним судові витрати.

Ухвалою судді від 06.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження та призначено проведення першого судового засідання для розгляду справи по суті (а.с.20,21).

13.08.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с.26-32), згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, просить у їх задоволенні відмовити. Вказав, що позивач при предявленні вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) має довести, що ці доходи не є абстрактними, є реальними, дійсно були б ним отримані у разі належного виконання відповідачем своїх обовязків або порушення його прав, також позивач повинен здійснити точні розрахунки неодержаного доходу. Вказав, що акт визначення збитків від 02.03.2018 року не є доказом по справі, не відповідає закону, так як при його складанні був відсутній представник відповідача (відповідач не отримував запрошення прийняти участь у комісії), відсутні представники органів визначених п. 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284, вказав, що акт підписаний невідомими особами та не повним складом комісії, зроблені розрахунки не вказують на обґрунтованість збитків. Також зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» не є належним відповідачем, так як договір щодо оренди належної позивачу земельної ділянки було припинено в 2016 році.

30.08.2018 року від представника позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.33-34), в якій представник позивача заперечує проти обставин викладених відповідачем у відзиві. Зазначила, що розпорядження голови Нікопольської райдержадміністрації «Про затвердження актів визначення збитків» від 07.03.2018 року, розпорядження Голови Нікопольської райдержадміністрації «Про створення постійної комісії Нікопольської районної державної адміністрації з розміру збитків власникам землі та землекористувачам» від 11.04.2014 року не скасовані та діють.

Ухвалою суду від 12.11.2018 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» про розгляд справи в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення (а.с.54,55).

Ухвалами суду від 12.11.2018 року у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» про витребування доказів відмовлено (а.с56,57,58,59).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні обставини викладені в позові та позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Зазначила, що розрахунок збитків проведено у встановленому законодавством порядку.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечувала. Підтримала викладені у відповіді на відзив обставини. Зазначила, що позивач не довів того, що доходи не є абстрактними, що дійсно були б ним отримані у разі належного виконання відповідачем своїх обовязків або порушення його прав. Не погоджується з ОСОБА_4 визначення збитків, вважає, що про соняшник взято абстрактно, не визначено понесені витрати, вважає ОСОБА_4 неналежним та недопустимим доказом. У задоволенні позову просила відмовити.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

ОСОБА_4 зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

ОСОБА_4 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. ОСОБА_4 п.ґ) ч.3 вказаної статті, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відшкодування заподіяних збитків.

ОСОБА_4 з п.д) ч.1 ст.156 Земельного кодексу України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За положеннями ч.ч.1,3 ст.157 Земельного кодексу України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У п.12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року зазначено, що у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.10.2017 року (а.с.4-8) по справі №180/112/17, провадження №2/180/1020/17 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-хліб» про визнання договору оренди землі №164 припиненим та стягнення заборгованості по орендній, позовзадоволено частково; визнано договір оренди землі № 164 від 06 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Агро-хліб» (), припиненим з 06 листопада 2016 року; зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційну фірму «Агро-хліб» у звязку з припиненням дії договору оренди землі припинити дії, а саме користування земельною ділянкою площею 2,0 га, кадастровий номер -04-003-2975, розташованою за адресою Дніпропетровська область, Нікопольський район, Дмитрівська сільська рада, яка належить ОСОБА_3; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Агро-хліб» на користь ОСОБА_3 заборгованість по виплаті орендної плати за 2014-2016 роки в розмірі 4069 гривень 33 копійки, пеню за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 148 гривень 76 копійок та сплачений судовий збір в розмірі 640 гривень, разом 4858 гривень 09 копійок. Рішення набрало законної сили 12.04.2018 року.

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_3на підставі державного акту серії ЯГ № 560911 від 25 жовтня 2006 року є власником земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер -04-003-2975, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. 06 листопада 2006 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Агро-хліб» в особі ОСОБА_5, укладено договір оренди землі № 164 (далі Договір оренди) на вказану земельну ділянку та здійснено її приймання-передачу. 20 грудня 2006 року договір був зареєстрований у Нікопольському відділі ДРФ центру ДЗН, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 04. У березні 2017 року позивач оформив технічну документацію на земельну ділянку, кадастровий номер -04-003-2975, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області; 31 березня 2017 року встановлені межі земельної ділянки в натурі (на місцевості); одержав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 86007537 від 27 квітня 2017 року. Однак, належна йому земельна ділянка була з 12 квітня 2017 року засіяна соняшником. Також, позивачем надано ОСОБА_4 обстеження земельної ділянки від 29 травня 2017 року, ІКН :04:003:2975, згідно якого комісія у складі представника Нікопольського міського виробничого відділу ДРФ ДП центра ДЗК геодезиста ОСОБА_6, представника Дмитрівської сільради інспектора ВОС ОСОБА_7, ученого агронома ОСОБА_8, власника земельної ділянки ОСОБА_3, при огляді земельної ділянки виявила, що межові знаки, які були встановлені ДЗК 31 березня 2017 року, знищені, земельна ділянка засіяна соняшником по всій площі масиву сівалкою, ширина рядків 0,7 м через всі ділянки поля. На даній ділянці проведений посів соняшника зерновою (стерновою) сівалкою з установленим міжряддям 0,7 м. Рослини соняшника знаходяться в фазі розвитку і формування настоящих листочків. Масив рослин соняшника виповнений по густоті і розвитку впродовж всіх рядків і на всіх ділянках поля. У вказаному рішенні суд констатував, що позивач довів ті обставин, на які він посилається як на підставу свої позовних вимог, а саме: 1) позивач є власником земельної ділянки площею 2,0 га, кадастровий номер -04-003-2975, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, 2) строк дії договору оренди № 164, укладеного між ТОВ ВКФ "Агро-хліб" та ОСОБА_3 06 листопада 2006 року, припинено 06 листопада 2016 року; 3) у орендодавця відсутнє волевиявлення на поновлення договору оренди землі; 4) ТОВ ВКФ "Агро-хліб" продовжує користуватися земельною ділянкою позивача без його відома та згоди.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданої 14.08.2017 року (а.с.29,29-на звороті), дата державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» 22.10.2001 року,основним видом економічної діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Суд не бере до уваги додані до відзиву на позов документи на а.с.30-32, так як вони не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284 (далі Порядок), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до п.2 Порядку, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

У відповідності до п.3 Порядку, відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

ОСОБА_4 п.4 Порядку, розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених або необхідних витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості).

ОСОБА_4 визначення збитків (у вигляді недоотриманого доходу), завданих ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 2,000 га на території Дмитрівської сільської ради від 02.03.2018 року, затвердженого розпорядженням голови Нікопольської райдержадміністрації №АГ-9/о/239-18 від 07.03.2018 року (а.с.9,10), загальна сума збитків (у вигляді недоотриманого доходу) за період 2017 року становить 43680,00 грн.

У вказаному ОСОБА_4 та Розпорядженні зазначено, що загальна площа земельної ділянки 2,000 га, кадастровий №:04:003:2975 на території Дмитрівської сільської ради.

10.04.2019 року у звязку з опискою кадастрового номеру у акті визначення збитків від 02.03.2018 року (у вигляді недоотриманого доходу), виданих ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 2,000 га на території Дмитрівської сільської ради Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області надано новий екземпляр акту з виправленим кадастровим номером (а.с.82-відповідь на запит,83-акт визначення збитків від 03.04.2019 року,84-розпорядження про затвердження актів визначення збитків від 08.04.2019 року). ОСОБА_9 визначення збитків, ні розпорядження голови Нікопольської райдержадміністрації не були оскаржені відповідачем, тому вони підлягають виконанню і приймаються судом як докази в обґрунтування вимог позивача. Посилання відповідача на те, що ОСОБА_9 визначення збитків є неналежним та не допустимим доказом суд вважає безпідставними.

Враховуючи викладене, те що Договір оренди від 06.11.2006 року припинений 06.11.2016 року, відповідач продовжував без правових підстав користуватися земельною ділянкою, належною ОСОБА_3, що унеможливило останнім отримати доходи від користування своєю земельною ділянкою, які мав би отримати якщо б його право не було б порушено відповідачем, що розмір збитків визначено у відповідності до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, суд вважає доведеним факт, що збитки (у вигляді недоотриманого доходу)були спричинені позивачу відповідачем, тому ОСОБА_3 має право на відшкодування завданих збитків (у вигляді недоотриманого доходу)у розмірі 43680,00 грн. за 2017 рік. Суд вважає, що за таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,268,354, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 152,156,157 ЗК України, ст.ст. 4,15,16,22,1166 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 53400, АДРЕСА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» (ЄДРПОУ 31335039, місцезнаходження за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Хліборобів, буд.30 кімн.1) про відшкодування збитків- задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» на користь ОСОБА_3 збитки у вигляді неодержаного доходу в розмірі 43680 грн. 00 коп. (сорок три тисячі шістсот вісімдесят грн. 00 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Агро-Хліб» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Повне судове рішення складено 23.04.2019 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_10