Провадження № 6/760/233/19
В справі № 760/1984/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

представника стягувача- Іщенка Д.Ю.

боржника- ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Коновалова Олександра Сергійовича про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, суд

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Коновалов О.С. звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, до повного виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Солом'янського районного суду м. Києва, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-135/14 від 24 вересня 2014 року, без вилучення закордонного паспорту.

Посилається на те, що в його провадженні перебуває виконавче провадження № 56839906 з виконання виконавчого листа № 2-135/14 від 24 вересня 2014 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 5 060 410, 96 гр.

Рішення суду набрало законної сили 09 вересня 2014 року.

Виконавчий лист був пред'явлений до виконання до Відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби України Головного територіального управління юстиції у м. Києві, який 26 лютого 2016 року був повернутий стягувачу.

За вказаним виконавчим документом примусово стягнуто боргу в сумі 305 617,25 гр., виконавчого збору: 206,04 гр., витрати виконавчого провадження: 120,00 грн.

24 липня 2018 року сгягувачем виконавчий документ був пред»явлений до виконання йому, як приватному виконавцю.

23 липня 2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56839906, яка 24 липня 2018 року була направлена сторонам.

03 серпня 2018 року постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана боржником.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 24 липня 2018 року у боржника на праві власності перебувають земельні ділянки кадастровий номер:

НОМЕР_2 - площа 5,0307 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_3 - площа 4,8318 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_4 - площа 4,4807 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_5 - площа 4,9258 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_6 - площа 1,1348 га, призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами;

НОМЕР_7 - площа 3,1551 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_8 - площа 0,8 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_9 - площа 1,8943 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_10 - площа 2,3957 га, призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами;

НОМЕР_11 - площа 3,9613 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва.

24 липня 2018 року було винесено постанову про арешт коштів боржника, а також направлено вимогу про надання інформації щодо майна боржника.

03 серпня 2018 року приватним виконавцем отримано відповідь ПАТ «Кредобанк» про наявність рахунків боржника та арешт грошових коштів, а також відповіді від АТ «Райффайен Банк Аваль», АТ «ПроКредит Банк» та АБ «Укргазбанк» про відсутність рахунків боржника.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник не отримує пенсію та не має офіційного місця роботи.

Згідно відповіді ДФС України боржник на обліку як юридична особа та/або фізична особа підприємець не перебуває.

Згідно відповіді управління Держпраці у Житомирській області боржник не має великотоннажних автомобілів та інших технологічних транспортних засобів, що підлягають експлуатації у вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових і водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води.

07 серпня 2018 року з боржника примусово стягнуто 170, 36 доларів, які знаходилися в ПАТ «Кредобанк».

Згідно відповідей, отриманих від ПАТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Айбокс Банк», АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», АТ «ОТП Банк», ПАТ «Державний ощадний банк України», АТ «УкрСиббанк» боржник не має відкритих рахунків.

Згідно відповіді Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку боржник не є власником цінних паперів.

Згідно відповіді ПАТ «Приват Банк» арешт на рахунки боржника накладено, залишок становить 1 344,96 грн.

Дані грошові кошти було примусово стягнуто з рахунку боржника.

20 вересня 2018 року ПАТ «Кредобанк» надав рух коштів по рахунку боржника НОМЕР_12 за період з 23 липня 2017 року по 11 вересня 2018 року, згідно якого рух коштів по рахунку в цей період було проведено на загальну суму 616,09 доларів США, з яких 170,36 примусово стягнуті грошові кошти.

Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану боржник у шлюбі не перебуває.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України боржник неодноразово перетинав державний кордон, зокрема через пункти пропуску: Київ (Жуляни) 23 листопада 2017 року, Ягодин 20 жовтня 2017 року, Краківець 23 липня 2017 року, Мостиська 09 травня 2017 року, Мостиська 13 січня 2017 року, Ягодин 23 вересня 2016 року.

При цьому рішення суду не виконується з 2014 року, тобто з моменту набрання рішенням законної сили по сьогоднішній день пройшло 4 роки і боржник, маючи кошти на рахунках в банківських установах, користуючись цими коштами та виїжджаючи за кордон, рішення суду не виконує.

05 грудня 2018 року приватним виконавцем направлено запит до АТ КБ «Приватбанк» про надання виписок по рахунках боржника з метою встановлення наявності у нього грошових коштів та можливості виконувати судове рішення.

05 грудня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» було надано відповідь за № 20.1.0.0.0/7- 181129/918, згідно якої боржник користувався рахунком на суму близько 130 000 грн.

На вимогу приватного виконавця № 298 від 19 грудня 2018 року ПАТ «Універсал банк» надав виписки по рахункам боржника НОМЕР_13 та НОМЕР_14 за період з 23 липня 2017 року по 19 грудня 2018 року, згідно яких боржник в цей період витрачав кошти на власні потреби замість того, щоб виконувати судове рішення.

Зазначає, що боржнику відомо про судове рішення та про наявність виконавчого провадження, у боржника є можливість витрачати кошти на власний розсуд, хоча офіційних джерел отримання прибутків у нього не виявлено, проте він ухиляється від виконання зобов'язання за вказаним рішенням.

Виходячи з цього, просить задовольнити подання.

Приватний виконавець в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд до відома не поставив.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Представник стягувача в судовому засіданні подання підтримав.

Боржник у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що коштів у борг він не брав і будь-яких грошових зобов»язань перед стягувачем не має.

Зазначає, що за результатами проведення перевірки майнового стану боржника в рамках виконавчого провадження ВП №44873887 державним виконавцем Маховою Д.А. було проведено опис та арешт належного йому майна, а саме: будинку загальною площею 112,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2, який належав йому на підставі договору купівлі-продажу, та призначено експерта з числа суб'єктів оціночної діяльності з метою отримання акту оцінки ринкової вартості вищевказаного майна.

В грудні 2015 року в рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем Маховою Д.А. був проведений опис та арешт належного йому майна, а саме: будинку загальною площею 112,8 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2, який належав йому на підставі договору купівлі-продажу.

Вказаний будинок вартістю 303 050, 00 грн. було звільнено з-під арешту та 29 грудня 2015 року передано стягувачу за згодою останнього в рахунок погашення боргу.

26 лютого 2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Махова Д.А. винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зазначені в поданні земельні ділянки на праві власності належать його колишній дружині на підставі рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2016 року.

Іншого нерухомого майна та часток у статутному капіталі юридичних осіб він не має, постійно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Ухилятися або перешкоджати виконанню рішення наміру не має.

Виходячи з цього, просить відмовити в задоволенні подання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Коновалова О.С. перебуває виконавче провадження № 56839906 з виконання виконавчого листа № 2-135/14 від 24 вересня 2014 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 5 060 410, 96 гр.

/ а.с. 6 - 12 /

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що рішення суду боржником у добровільному порядку не виконано.

Приватний виконавець у своєму подані зазначив і це підтверджується матеріалами справи, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, з»являвся до державного виконавця, представники боржника знайомилися з матеріалами виконавчого провадження, отримували процесуальні рішення виконавця, тобто боржник володіє інформацією про наявність виконавчого провадження і свій обов»язок перед стягувачем, однак від виконання рішення суду ухиляється, контактів з виконавцем уникає.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з даною нормою закону та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З даної норми закону випливає, що таке обмеження може мати місце лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 24 липня 2018 року у боржника на праві власності перебувають земельні ділянки кадастровий номер:

НОМЕР_2 - площа 5,0307 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_3 - площа 4,8318 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_4 - площа 4,4807 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_5 - площа 4,9258 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_6 - площа 1,1348 га, призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами;

НОМЕР_7 - площа 3,1551 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_8 - площа 0,8 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_9 - площа 1,8943 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва;

НОМЕР_10 - площа 2,3957 га, призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами;

НОМЕР_11 - площа 3,9613 га, призначення - для ведення товарного сількогосподарського виробництва.

/ а.с. 18 - 62 /

З матеріалів справи вбачається, що запит щодо належності боржнику на праві власності даних земельних ділянок сформований станом на 24 липня 2018 року.

Тобто, твердження боржника про належність на праві власності частини зазначених земельних ділянок його колишній дружині свого документального підтвердження не знаходять, та спростовуються доказами, наданими приватним виконавцем.

Приватним виконавцем було зроблено запити до Головного сервісного центру МВС України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Києва, Київського бюро технічної інвентаризації, Головному управлінню Держпраці у Житомирській області.

З відповідей на зазначені запити вбачається, що:

- за боржником транспортні засоби не зареєстровано;

- боржник, серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів, не значиться;

- боржник не отримує пенсію та не має офіційного місця роботи;

- боржник не має великотоннажних автомобілів та інших технологічних транспортних засобів, що підлягають експлуатації у вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових і водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води;

- згідно відповіді ДФС України боржник на обліку як юридична особа та/або фізична особа підприємець не перебуває.

/ а.с. 78 - 82; 87 - 88; 92; 96 /

24 липня 2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено в банківські установи для виконання.

Згідно відповідей АТ «Райффайен Банк Аваль», АТ «ПроКредит Банк», АБ «Укргазбанк», ПАТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Айбокс Банк», АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Креді Агріколь Банк», АТ «ОТП Банк», ПАТ «Державний ощадний банк України», АТ «УкрСиббанк» боржник не має відкритих рахунків.

Згідно відповіді ПАТ «Кредобанк» постанова про арешт коштів боржника прийнята до виконання, здійснено арешт грошових коштів на рахунку № НОМЕР_14 (840), залишок яких склав 170, 36 доларів США.

Згідно відповіді ПАТ «Приват Банк» арешт на рахунки боржника накладено, залишок становить 1 344,96 грн.

05 грудня 2018 року приватним виконавцем направлено запит до АТ КБ «Приватбанк» про надання виписок по рахунках боржника з метою встановлення наявності у нього грошових коштів .

05 грудня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» було надано відповідь за № 20.1.0.0.0/7- 181129/918, згідно якої боржник користувався рахунком на суму близько 130 000 грн.

На вимогу приватного виконавця № 298 від 19 грудня 2018 року ПАТ «Універсал банк» надав виписки по рахункам боржника НОМЕР_13 та НОМЕР_14 за період з 23 липня 2017 року по 19 грудня 2018 року, згідно яких боржник в цей період витрачав кошти на власні потреби.

/ а.с. 67 - 71; 74 - 77; 89 - 95; 97; 100; 107 - 110; 114 - 119; 122 - 168 /

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України боржник неодноразово перетинав державний кордон, зокрема через пункти пропуску: Київ (Жуляни) 23 листопада 2017 року, Ягодин 20 жовтня 2017 року, Краківець 23 липня 2017 року, Мостиська 09 травня 2017 року, Мостиська 13 січня 2017 року, Ягодин 23 вересня 2016 року.

/ а.с. 113 /

Представник стягувача в судовому засіданні зазначив, що на вимоги державного виконавця та виклики на прийом боржник не реагує, а на рахунках, на які накладено арешт, знаходилися мізерні суми, на які було звернуто стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що боржник звертався з заявою до приватного виконавця, в якій зазначав, що на добровільне виконання рішення суду у нього відсутні доходи.

Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність самого факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

В розумінні вимог даного закону ухиленням від виконання зобов»язання, покладеного на боржника рішенням суду, є такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Викладене вище свідчить про те, що дії боржника в виконавчому провадженні свідчать про те, що він ухиляється від виконання рішення суду і такі його дії є свідомими.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов'язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов»язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід»ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

У Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи 1787/2011 від 02 січня 2011 року зазначено,що виконання рішень Європейського суду з прав людини відзначається існуванням основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що серйозно підривають верховенство права.

Щодо України ці проблеми пов»язані, зокрема, з хронічним невиконанням рішень національних судів.

Суд враховує, що з точки зору ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В той же час, суд враховує також і те, що відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи ці обставини, встановлений рішення суду обов»язок боржника, тривалість виконавчого провадження, суд вважає, що такі заходи не можуть свідчити про обмеження прав боржника, оскільки як він, так і стягувач є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх інтересів державою.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість подання та його задоволення.

Суд не приймає до уваги заперечення боржника в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Так, боржник у судовому засіданні підтвердив наявність рішення суду про стягнення з нього боргу.

Підтвердив, що рішення суду ним оскаржувалося, однак постановою апеляційної інстанції залишено без змін.

Виходячи з принципу встановленої законом обов»язковості судових рішень суд вважає твердження боржника в судовому засіданні такими, що не заслуговують на увагу.

Керуючись ст. ст. 2,10, 12,18, 441 ЦПК України, ст.ст.1, 18 Закону України « Про виконавче провадження», ст. ст.6 - 8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити в праві виїзду за межі України без вилучення паспорта для виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1 до виконання боргових зобов»язань про стягнення коштів у виконавчому провадженні № 56839906.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26 квітня 2019 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва