П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року м. Київ

Справа № 759/12206/13-ц

Провадження: № 22-ц/824/3618/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Левенця Б.Б., Гаращенка Д.Р.,

секретар Глухенька М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Соломянського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді П'ятничук І.В., у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання недійсними та скасування довідок-розрахунків заборгованості по аліментам,

встановив:

В січні 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чучковська А.В., звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Солом'янського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві(далі Солом'янський РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві) про визнання недійсними та скасування довідок розрахунків по аліментам.

Скарга була обґрунтована тим, що державний виконавець невірно нарахувала заборгованості по аліментам, не врахувавши при цьому отримані ним доходи, невірно трактувала рішення суду застосувавши закон, який ще не діяв.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_1, задоволено.

Визнано недійсними та скасовано довідки-розрахунки заборгованості по сплаті аліментів, складені в межах виконавчого провадження державним виконавцем Солом'янського РВ ВДВС м. Києва Власовою A.A., згідно яких боржник ОСОБА_1 станом на 06.09.2017 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 2758,99 грн. та 11078,40 грн.

03 липня 2018 року представником ОСОБА_1 - Чучковською А.В. порушено питання про стягнення понесених судових витрат на правову допомогу, з посиланнями на те, що судом першої інстанції не було вирішено питання розподілу судових витрат, пов'язаних з розглядом скарги.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року стягнуто з Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві на користь ОСОБА_1 шляхом списання коштів з відповідного рахунку коштів на сплату витрат на правову допомогу в розмірі 8000 гривень.

Не погодившись із додатковим судовим рішенням, Марків Я.Є. в інтересах Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила вказане додаткове рішення скасувати.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що при надходженні до Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві копії ухвали Святошинського районного суду від 23.04.2018 року по справі 759/12206/13-ц, про визнання недійсним та скасування довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, державним виконавцем проведено відповідний перерахунок заборгованості.

Також вказує, що заяву про ухвалення додаткового рішення подано до суду 03.07.2018 року, а відповідно до частини 2 статті 270 ЦПК України таку заяву може бути подано лише до закінчення строку на виконання рішення. Отже, представником ОСОБА_1 - Чучковською А.В. пропущено строк на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 квітня 2019 року вказану справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні державний виконавець Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві Марків Я.Є. апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Чучковська А.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16 січня 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат Чучковська А.В., звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві про визнання недійсний та скасування довідок розрахунків по аліментам, у прохальній частині скарги просила стягнути з Солом'янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_1, задоволено.

Визнано недійсними та скасовано довідки-розрахунки заборгованості по сплаті аліментів, складені в межах виконавчого провадження державним виконавцем Солом'янського РВ ВДВС м. Києва Власовою A.A., згідно яких боржник ОСОБА_1 станом на 06.09.2017 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 2758,99 грн. та 11078,40 грн.

Однак, вказаною ухвалою не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно статті 452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України кожна із сторін процесу подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом ОСОБА_1 - Чучковською А.В., на підтвердження понесених скаржникомсудових витрат надано копію договору про надання правової допомоги № 27 (а.с. 137), ордер про надання правової допомоги серія КВ № 321292 (а.с. 136), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЧучковськоюА.В. (а.с. 136), копії квитанцій до прибуткового касового ордера №№ 66, 10740 від 15 листопада 2017 року про сплату 5000 гривень та 14 березня 2018 року про сплату 2000 гривень (а.с. 147).

Тобто, понесення судових витрат ОСОБА_1 підтверджено належними та допустимими доказами.

Постановивши ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_1, суд першої інстанції, в порушення вимог статті 452 ЦПК України, не вирішив питання про розподіл судових витрат.

Дане порушення було усунуто судом першої інстанції шляхом ухвалення додаткового рішення від 12 грудня 2018 року.

Слід відмітити, що форма судового рішення в даному випадку правового значення не має.

З аналізу вищевказаного вбачається, що суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку щодо відшкодування понесених скаржником витрат на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги про те, що представником ОСОБА_1 - Чучковською А.В. пропущено строк на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення, судова колегія вважає неприйнятними та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на таке.

В обґрунтування своїх доводів скаржник посилався на вимоги частини 2 статі 270 ЦПК України та зазначав, що питання ухвалення додаткового рішення може бути порушено лише тоді, коли рішення ще не виконано.

Однак, дана процесуальна норма не розповсюджується на правовідносини у даній справі.

Оскарження дій державного виконавця урегульовано положеннями розділу VII ЦПК України «Судовий контроль над виконанням судових рішень».

Стаття 452 ЦПК України є нормою прямої дії, якою чітко визначено, що разі задоволення скарги судові витрати покладаються на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця.

В ході розгляду справи скаржником доведені понесені ним витрати на правову допомогу, які входять до складу судових витрат, а тому такі витрати повинні бути відшкодовані.

Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судове рішення першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Солом'янського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві залишити без задоволення.

Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складене 26 квітня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Б.Б. Левенець

Д.Р.Гаращенко