Постанова

Іменем України

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 225/7169/16-ц

провадження № 61-47239св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Пролетарська районна у м. Донецьку рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року в складі колегії суддів: Кішкіної І. В., Канурної О. Д., Соломахи Л. І.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Пролетарської районної у м. Донецьку ради про визнання права власності у порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що 15 травня 2016 року у м. Донецьку померла його мати ОСОБА_5, після якої залишилось спадкове майно, зокрема квартира АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи на яку були втрачені його матір'ю внаслідок бойових дій. Постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори від 22 листопада 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просив суд визнати право власності у порядку спадкування на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 20 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду, 08 серпня 2018 року

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просив заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 20 квітня 2017 року скасувати та задовольнити його вимоги.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 20 квітня 2017 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд, виходив з того, що відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження понад один рік та визначених статтею 358 ЦПК України виключень для відкриття провадження судом не встановлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу до суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції було пропущено у зв'язку із виникненням обставин непереборної сили.

Відзив інших учасників справи на касаційну скаргу не подано

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції. Брав участь у судовому засіданні 20 квітня

2017 року в режимі відеоконференції в Придніпровському районному суді

м. Черкаси, що підтверджується журналом судового засідання (т.1 а. с. 174-176).

Копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 20 квітня 2017 року отримав 20 червня 2017 року (т.1 а. с. 196).

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 подано 08 серпня 2018 року.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком для осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, встановивши відсутність, визначених законом виключень, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, враховуючи те, що заявник звернувся із апеляційною скаргою про оскарження рішення суду першої інстанції понад один рік, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило