КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року

м. Київ

справа № 755/1155/18

провадження № 22-ц/824/3536/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Пікуль А.А.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року /суддя Чех Н.А./

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління юстиції у місті Києві про визнання договору дарування удаваним, визнання дійсним договору міни, застосування до договору міни загальних положень про купівлю-продаж, переведення прав і обов`язків покупця, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про визнання договору дарування частини квартири удаваним, визнання дійсним договору міни, застосування до договору міни загальних положень про купівлю-продаж, переведення прав і обов`язків покупця. /т. 1 а.с. 10/

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13.12.2018 року позовну заяву залишено без розгляду, скасовано заходи забезпечення позову. /т. 2 а.с. 75-77/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13.12.2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви. Вказувала, що суд при винесенні ухвали про усунення недоліків керувався висновками Вищого спеціалізованого суду з цивільних та кримінальних справ від 2014 року, що є незаконним у відповідності до ч. 3 ст. 263 ЦПК України. Зазначала, що суд першої інстанції безпідставно посилався на ст. 176 ЦПК України, оскільки за спірним договором вартість нерухомого майна визначена сторонами. Крім того, вказувала, що у матеріалах справи відсутні відомості про отримання нею ухвали про усунення недоліків, тому розгляд справи за відсутності належного повідомлення сторін є підставою для скасування судового рішення.

ОСОБА_3 звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів, просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказувала, що в матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі, про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 було відомо. Також зазначила, що внесення вартості спірного майна на депозит суду є гарантією та захистом відповідача від безпідставних та необґрунтованих позовів, а внесена позивачем сума є значно заниженою.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до Указу Президента України від 29.12.2017 р. ліквідовано Апеляційний суд м. Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 2 жовтня 2018 року № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 3 жовтня 2018 року.

Таким чином, розгляд справ та матеріалів, що знаходились у провадженні Апеляційного суду м. Києва та Апеляційного суду Київської області, з урахуванням нового автоматичного розподілу справи, здійснюється Київським апеляційний судом.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31.01.2018 року у справі було відкрито провадження. /т. а.с. 19/

15.02.2018 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на частину спірної квартири. /т. 1 а.с. 21-22/

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16.02.2018 року заяву задоволено. /т. 1 а.с. 25-27/

23.04.2018 року ОСОБА_3 було повторно подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. /т. 1 а.с. 199-200/

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16.10.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків, а саме для доплати судового збору та внесення на депозит суду суми грошових коштів, що відповідають дійсній вартості спірного майна. /т. 2 а.с. 45-47/

Вказану ухвалу було направлено позивачу за місцем реєстрації, АДРЕСА_1 , однак на адресу суду повернувся конверт за закінченням строку зберігання. /т. 2 а.с. 51, 70/

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви та скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції керувався нормами п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, відповідно до якої суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк; ч. 9 ст. 158 ЦПК України, яка визначає, що у випадку залишення позову без розгляду, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Встановивши, що позивачем у встановлений законодавством строк не було усунуто недоліків, визначених ухвалою від 16.10.2018 року, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду та на виконання вимог ч. 9 ст. 158 ЦПК України, скасував заходи забезпечення позову.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд залишає без розгляду позовну заяву, зокрема, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, після відкриття провадження 31.01.2018 року у справі за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, суд першої інстанції залишив її без руху та надав строк для усунення недоліків.

В ухвалі від 13.12.2018 року вказано, що 16.10.2018 року на адресу позивача було направлено копію ухвали, яка нею не отримана, конверт повернувся не врученим за закінченням встановленого строку зберігання. Вказане підтверджується т. 2 а.с. 72.

Відповідно до норм ЦПК України, розгляд справи за відсутності сторін по справі можливий лише у випаду їх належного повідомлення судом.

Як вище зазначено, позивач копію ухвали від 16.10.2018 року про залишення позовної заяви без руху не отримала, а тому не була обізнана про підстави залишення її позовної заяви без руху та наданого терміну для усунення недоліків.

Таким чином, зважаючи на неналежне повідомлення судом першої інстанції позивача, колегія суддів вважає залишення позову без розгляду неправомірним та передчасним, а ухвалу такою, що підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. ч. 1 ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року- задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року -скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: