Справа № 638/5268/19
Провадження № 2-з/638/261/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Комлєва Д.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю дружини майна, що набуте за час шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження житлового будинку літ. «Ж-2» з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 34; заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб житлового будинку літ. «Ж-2» з надвірними будівлями, розташованими за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 34.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що вона звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю майна, що набуто ОСОБА_1 за час шлюбу, але за кошти, які їй належали особисто, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 34. Зазначає, що на теперішній час право власності на вказаний будинок визнано за ОСОБА_2, однак в добровільному порядку здійснювати поділ майна подружжя він не бажає. Заявник вважає, що ОСОБА_2 може не дочекатись рішення суду за спірними правовідносинами та здійснити відчуження спірного нерухомого майна. Крім того зазначає, що у відповідача по справі існує спір з третіми особами, про який ОСОБА_1 відомо не було.

Розглянувши зазначену заяву та доводи в її обґрунтування, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заявником суду не надано доказів того, хто саме є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 34, на момент розгляду заяви про забезпечення позову.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому матеріали справи не містять доказів чи обґрунтування доводів заявника про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення.

Заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Крім того, суд зазначає, що посилання заявника на той факт, що між ОСОБА_2 та третіми особами існує спір не є підставою забезпечення поданого ОСОБА_1 позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому відповідна заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю дружини майна, що набуте за час шлюбу відмови.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя