Справа №: 343/846/19
Провадження №: 6/0343/32/19
У Х В А Л А

25 квітня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді Монташевич С. М.,

секретар судового засідання Оленяк С. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області подання старшого державного виконавця Долинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Долинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що на виконанні у відділі ДВС Долинського районного управління юстиції перебуває виконавчий документ - виконавчий лист № 2-1192 від 26.01.2009, виданий Долинським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь Долинського відділення №6343 ВАТ Долинський Ощадбанк України боргу в сумі 19484,86 гривень. Загальна сума заборгованості по виконавчому документу складає 9860,42 грн. Державним виконавцем 15.02.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законом порядку (постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику рекомендованим листом). Однак боржник самостійно виконавчий документ не виконує, у звязку з чим державним виконавцем розпочато примусове виконання.

З метою виконання виконавчого документа направлено запити щодо перевірки майнового стану боржника, а саме: до органів Державної фіскальної служби України - щодо відкритих боржником рахунків; до Пенсійного фонду України - щодо працевлаштування боржника та отримання ним пенсії; до відділу Держгеокадастру в Долинському районі: - щодо належних боржнику на праві власності земельних ділянок. Сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно з якою право власності на нерухоме майно за боржником не зареєстровано. Відповідно до витягу з АСВП транспортних засобів за боржником не зареєстровано. При перевірці майнового стану встановлено, що боржник не працює за цивільно-правовим договором та не отримує пенсію. Рахунків не виявлено. З державного реєстру рухомого майна сформовано витяг, згідно з яким на боржника накладено декілька обтяжень.

07 березня 2019 року здійснено виїзд за адресою, яка вказана у виконавчому документі. В ході проведення виконавчих дій встановлено, боржник по місцю реєстрації відсутній, про що складено відповідний акт.

09 квітня 2019 року боржнику рекомендованим листом направлено вимогу зявитися до Долинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 19.09.2019 та подати декларацію про доходи та майновий стан, що підтверджується реєстром відправки рекомендованої кореспонденції. Однак боржник не зявився на вимогу виконавця у зазначений термін, про що складено відповідний акт.

Жодних пояснень щодо причин невиконання ним виконавчих документів та непогашення заборгованості боржником не надано.

10 квітня 2019 року здійснено повторний виїзд за адресою, яка вказана у виконавчому документі. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник знаходиться за межами України, але періодично перетинає кордон, про що складено відповідний акт.

Боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього виконавчими документами.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, в поданні просить засвідчену копію ухвали, винесену за результатами розгляду справи, надіслати до Долинського відділу ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали, долучені до подання, прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Як вбачається зі ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналогічне положення міститься і в ст. 12 «Міжнародного пакту про громадянські та політичні права», де зазначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

З рішення Європейського суду з прав людини «Хлюстов проти Росії» від 11 липня 2013 року вбачається, що суд визнав порушення п.п. 2 та 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції по захисту прав людини та основоположних свобод, в зв'язку з необґрунтованим втручанням в право заявника на виїзд з країни. Оскільки в якості обґрунтування обмеження права заявника на виїзд з країни, служба судових виконань посилалась на несплату заборгованості по судовому рішенню добровільно, не зазначивши ніяких інших причин для застосування даної міри, не пояснивши, як обмеження на виїзд може допомогти меті стягнення заборгованості. З врахуванням викладеного Європейський суд дійшов висновку, що національна влада не виконала своїх обов'язків по забезпеченню того, що будь-яке втручання в право особи на виїзд з країни, виправдано і співмірно на протязі всього терміну його дії у відповідних обставинах справи.

Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні від їх виконання, поки не буде доведено протилежного. Тому зобовязання державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не є абсолютним, а виникає лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішення чи то рішень інших органів (посадових осіб).

При зверненні до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тягар доказування наявності факту ухилення від виконання зобов'язань покладається на державного виконавця. При цьому ухиленням від виконання зобов`язань є свідоме вчинення боржником діяння (дії або бездіяльності), що спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у боржника є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Така юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачена законом не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, при цьому дії боржника по ухиленню від виконання судового рішення повинні бути зазначені в поданні.

Звертаючись до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, державний виконавець вказує, що з часу відкриття виконавчого провадження боржник добровільно рішення суду не виконує, майна, на яке можливе забезпечення стягнення, в останнього не виявлено, боржник ніде не працює, не отримує пенсію, рахунків відкритих не виявлено, у зв'язку із чим сума боргу залишається непогашеною.

Відповідно до копії виконавчого листа № 2-1192/2008 р. від 26.01.2009, виданого Долинським районним судом Івано-Франківської області, суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь Долинського відділення №6343 Івано-Франківської обласної дирекції ВАТ "Державний ощадний банк України" 19484,86 гривень(а.с.3).

Виконавче провадження відкрито 15.02.2019, що підтверджується постановою старшого держаного виконавця Долинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області ОСОБА_1 від 15.02.2019 (ВП №58396313) (а.с.4).

Згідно з ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається адресатам рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Проте, додані до подання матеріали не містять доказів про направлення боржнику постанови державного виконавця рекомендованим листом з повідомленням, список згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №156 від 19.09.2019 (а.с.5), в якому одним із адресатів вказаний ОСОБА_2, не свідчить про те, що йому направлено саме постанова про відкриття виконавчого провадження, а також відсутня розписка про вручення боржнику такої постанови, як і докази про обізнаність боржника з наявністю виконавчого провадження, відповідної заборгованості та можливістю її погашення у позасудовий спосіб.

До подання долучені докази про відсутність у ОСОБА_2 зареєстрованих за ним транспортних засобів (а.с.8), права власності на земельні ділянки (а.с.9). Згідно з даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником зареєстровано право власності на приміщення виробничого цеху, на яке накладене обтяження (а.с.10-12).

Надано документи про відсутність інформації:

- що боржник працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце його роботи (а.с.6);

- те, що він отримує пенсії (а.с.6);

- щодо джерел отримання його доходів та інформації про відкриті рахунки юридичних осіб та ФОП, зокрема міститься інформації про припинення юридичної особи та припинення ФОП (а.с.7).

З державного реєстру рухомого майна сформовано витяг, згідно якого на боржника накладено декілька обтяжень (а.с.13-15).

Однак, вказані відповіді не свідчать про свідоме вчинення боржником дій чи бездіяльності, що спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, не доводять, що ОСОБА_2 знає про відкрите виконавче провадження та має всі реальні можливості виконати обов'язок з погашення боргу.

На обгрунтування необхідності обмеження боржника у праві виїзду за межі України долучено акт старшого державного виконавця від 07.03.2019, в якому зазначено, що при виїзді за адресою, вказаною у виконавчому документі, встановлено, що боржник по місцю прописки тривалий час не проживає, двері зачинені, майно, на яке можливо звернути стягнення не виявлено (а.с.16). Акт складено за відсутності будь-кого з понятих та при цьому ж виконавцем не вчинено жодних дій з метою з'ясування місця перебування боржника, чи відомо йому про наявне виконавче провадження, чи має можливість він оплатити борг, як і відсутні підтвердження за якою адресою зареєстрований боржник та чи дійсно за такою адресою виїжджав виконавець, хто ще проживає за цією адресою. В акті конкретної адреси не зазначено.

Вих. №5219 від 09.04.2019 боржнику направлено вимогу виконавця зявитися до Долинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та подати декларацію про доходи та майновий стан (а.с.17), однак фіскальний чек від 09.04.2019 (а.с.18), долучений державним виконавцем, як доказ відправки вимоги боржнику, не підтверджує той факт, що він її отримав, більше того, згідно з даними вказаного чеку направлена вимога особі ОСОБА_3, а не ОСОБА_2, також відсутня будь-яка інформація про вручення йому цієї вимоги рекомендованим пріоритетним листом.

Крім цього, в описаній вимозі державний виконавець вимагає з'явитися боржника до Долинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, однак не зазначає конкретну дату, натомість ним складено акт від 19.04.2019 (а.с.19), знову ж таки у відсутності понятих, відповідно до якого державний виконавець стверджує, що ОСОБА_2 не з'явився саме 19.04.2019 на його вимогу для подачі декларації про доходи та майновий стан, хоча був повідомлений належним чином про це. Інформація, що міститься в акті суперечить інформації, що міститься у вимозі, оскільки в останній ним не обумовлюється дата, на яку повинен з'явитися боржник. Відповідно не зрозуміло, чому саме державний виконавець зупинився на даті 19 квітня 2019 року.

10 квітня 2019 року здійснено повторний виїзд за адресою, яка вказана у виконавчому документі, що підтверджується актом державного виконавця від 10.04.2019, який уже складений в присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.20), відповідно до якого: при виїзді за вказаною адресою у виконавчому документі, встановлено, що боржник відсутній, двері зачинено, майно, на яке можливо зробити стягнення не виявлено, зі слів сусідів останній знаходиться за кордоном, але періодично приїжджає в Україну.

Будь-яких інших доказів на обгрунтування того, що боржник ухиляється чи то має намір ухилятись від виконання рішення, державний виконавець у поданні не навів.

Ураховуючи вищенаведене у своїй сукупності, суд приходить до висновку що подання державного виконавця є необґрунтованим, у ньому не наведено жодних доказів, що боржник знає про виконавче провадження, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених виконавчим листом, а тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ст. 12 "Міжнародного пакту про громадянські та політичні права", ст. 18, 28 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", ст. 12 ЦПК України, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені подання старшого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - фізичної особи ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань згідно виконавчого листа №2-1192/2008 р., виданого 26.01.2009 Долинським районним судом Івано-Франківської області, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але на неї може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: С.М. Монташевич