Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 361/5810/16-ц

провадження № 61-16573св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача- ОСОБА_4,

відповідач - комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-5»,

представник відповідача- ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2016 року в складі судді Сердинського В. С. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 квітня 2017 року в складі колегії суддів: Журби С. О., Коцюрби О. П., Сержанюка А. С.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-5» (далі - КП Броварської МР КО «ЖЕК-5») про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

Позовна заява мотивована тим, що з 23 липня 2013 року по 11 квітня 2015 року працювала двірником у КП Броварської МР КО «ЖЕК-5». Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року з відповідача на її користь було стягнуто індексацію заробітної плати у розмірі 1 147,35 грн. Указне рішення суду було виконано відповідачем 08 жовтня 2016 року. Отже, при звільненні її з роботи відповідачем не було виплачено всі належні їй при звільненні кошти, у звязку із чим вважала, що відповідач повинен сплатити їй середній заробіток за весь час затримки, починаючи з дня звільнення по день фактичного розрахунку.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 43 560,20 грн.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня

2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області

від 20 квітня 2017 року, відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що індексація не є складовою заробітної плати, а тому відсутні підстави для стягнення середнього заробітку у відповідності до статті 117 КЗпП України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2017 рокупредставник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та частково задовольнити позовні вимоги, зокрема стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у розмірі

38 684,67 грн.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року вказану цивільну справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що індексація не є складовою частиною заробітної плати, оскільки у відповідності до статті 2 Закону України «Про оплату праці» такі виплати є додатковою заробітною платою, а тому вважала, що у відповідності до статті 117 КЗпП України у разі невиплати звільненому працівнику заробітної плати в строки, встановлені статтею 116 КЗпП України, підприємство повинно сплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Факт невиплати їй індексації був встановлений рішенням суду

від 13 липня 2016 року, яким було стягнуто з відповідача на її корить суму індексації заробітної плати. Указане рішення було виконано відповідачем лише

08 веренся 2016 року. З урахуванням зазначеного, вважала, що її вимога щодо стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованою. Також, посилалась на те, що у розрахунках такої суми наведених у позовній заяві було допущено технічну помилку в частині періоду стягнення сум, зокрема було помилково зазначено, що кошти підлягають стягненню за період з 12 квітня 2015 року по 07 жовтня

2016 року, замість правильного з 12 квітня 2015 року по 07 вересня 2016 року (включно), що складає 484 дні, а тому відповідач повинен сплатити на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 484 дні у розмірі 38 684,67 грн (79,927х484).

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У липні 2017 року КП Броварської МР КО «ЖЕК-5» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначило, що судові рішення є законними і обґрунтованими.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що з 23 липня 2013 року по 11 квітня 2015 року

ОСОБА_3 працювала двірником у КП Броварської МР КО «ЖЕК-5».

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 липня 2016 року в справі

№ 361/1503/16-ц стягнуто з КП Броварської МР КО «ЖЕК-5» на користь

ОСОБА_3 індексацію заробітної плати у розмірі 1 147,35 грн.

08 вересня 2016 року було виконано вказане рішення суду, що підтверджується платіжним дорученням від 08 вересня 2016 року № 104 та довідкою

КП Броварської МР КО «ЖЕК-5» від 02 грудня 2016 року № 1-02/446.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Стаття 43 Конституції Українигарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною шостою статті 95 КЗпП України передбачено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати, а також інших заохочувальних та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, включаються до фонду додаткової заробітної плати.

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Частиною першою статті 117 КЗпП України передбачено, що вразі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов'язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов'язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП Українивідповідальність.

Таким чином, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій, дійшовши помилкового висновку про відсутність підстав для застосування статті 117 КЗпП України до спірних правовідносин, не встановили фактичних обставин справи та не вирішили спір по суті.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом повністю не встановлено, а тому судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 квітня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення суду апеляційної інстанції втрачає законну силу та у подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.М. Коротун

В.І. Крат

В.П. Курило