Справа № 438/1130/18
Провадження № 2/438/77/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 квітня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Слиша А.Т.,

за участі секретаря судового засідання Гадубяк О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

в с т а н о в и в :

30 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_3 на утримання сина доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 11 липня 2016 року по 01 серпня 2018 року у розмірі 48 715 гривень.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області по цивільній справі № 438/709/16-ц від 02 серпня 2016 року, судом стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 33 відсотки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 липня 2016 року і до досягнення дитиною повнолітгя. На підставі вищевказаного судового рішення, судом 25 серпня 2016 року був виданий виконавчий лист за № 438/709/16-ц.

На даний час позивач не працює, рішенням Дрогобицької міжрайонної МСЕК від 18 липня 2018 року позивачу призначено III групу інвалідності. Внаслідок ДТП 24 жовтня 2013 року, позивач отримав внутрішній перелом-вивих правого гомілкоступневого суглобу. В результаті вказаної травми розвинувся гнійний артрит правого гомілкоступневого суглобу, остеомієліт таранної кістки. Двічі лікувався в клініці «Ілая» (м. Київ), де 23 листопада 2016 року йому було проведено операцію - астогалектомію правого гомілкоступневого суглобу, накладення АЗФ (т.зв. «апарату Єлізарова»). На лікування та подальшу реабілітацію витратив величезні кошти, які зумів зібрати лише за допомогою близьких та рідних. Внаслідок постійного перебування у різноманітних лікарнях ніде не працював. Його пенсія за липень 2018 року, що становить весь його дохід за 2018 рік, склала 655,75 грн., відтак дуже важко сплачувати аліменти в розмірі встановленому рішенням Бориславського міського суду Львівської області по цивільній справі № 438/709/16-ц від 02 серпня 2016 року.

Після ДТП у 2013 році позивач фактично ніде не працював. Відповідно до розрахунку заборгованності по аліментах за період з 11 липня 2016 року по 01 серпня 2018 року заборгованість становить 48 715 гривень.

Просить суд, враховуючи неможливість позивача працювати у період виникнення заборгованності, звільнити його від сплати заборгованості.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, підтвердив обставини, які викладені у позовній заяві, пояснив, що не згоден з сумою заборгованості нарахованою виконавцем, оскільки завищений розмір заробітної плати з якого визначався розмір аліментів.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на не доведення позивачем належними та допустимими доказами підставності позовних вимог, вважає що зазначений позов було подано з метою ухилення від сплати аліментів.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що у задоволенні предявленого позову належить відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 02 серпня 2016 року, з ОСОБА_1, в користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 33 відсотки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 липня 2016 року і до досягнення дитиною повнолітгя.

Позивач на даний час ніде не працює, рішенням Дрогобицької міжрайонної МСЕК від 18 липня 2018 року йому призначено III групу інвалідності.

Внаслідок ДТП 24 жовтня 2013 року, позивач отримав внутрішній перелом-вивих правого гомілкоступневого суглобу. В результаті вказаної травми розвинувся гнійний артрит правого гомілкоступневого суглобу, остеомієліт таранної кістки. Двічі лікувався в клініці «Ілая» (м. Київ), де 23 листопада 2016 року йому було проведено операцію - астогалектомію правого гомілкоступневого суглобу, накладення АЗФ (т.зв. «апарату Єлізарова»). На лікування та подальшу реабілітацію витратив величезні кошти, які зумів зібрати лише за допомогою близьких та рідних. Внаслідок постійного перебування у різноманітних лікарнях ніде не працював.

Постановою головного державного виконавця Бориславського МВДВС ГТУЮ у Львівській області від 14 вересня 2016 року було відкрито виконавче провадження №52236593 з виконання зазначеного виконавчого листа.

В ході даного виконавчого провадження державним виконавцем 23 серпня 2018 року складено розрахунок заборгованості по несплаті аліментів за період з 11 липня 2016 року по 01 серпня 2018 року у розмірі 48 715 гривень.

Як на підставу звільнення від сплати заборгованості по аліментах позивач посилається на те, що заборгованість утворилася не з його вини; позивач після того, як потратив у ДТП у 2013 році, фактично ніде не працював та не згоден з сумою заборгованості нарахованою державним виконавцем, оскільки завищений розмір заробітної плати з якого визначався розмір аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, з підстав якої заявлено позов, за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували підставу звільнення позивача від сплати аліментів.

За змістом ч. 3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я, втрати годувальника тощо може бути пред'явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Посилання позивача на те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, оскільки позивач після того, як потратив у ДТП у 2013 році, фактично ніде не працював та не згоден з сумою заборгованості нарахованою державним виконавцем, оскільки завищений розмір заробітної плати з якого визначався розмір аліментів, не є підставою для звільнення позивача від обов'язку сплачувати заборгованості з аліментів.

Враховуючи викладене, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 квітня 2019 року.

Головуючий суддя А.Т.Слиш