Провадження № 2-з/760/86/19
Справа № 760/8092/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Мелешко О.С.,

за участю представника - ОСОБА_1,

розглянувши заяву представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив суд витребувати від Київського міського психоневрологічного диспансера №5 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Україна, 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 8) відомості про законних представників ОСОБА_4 (батьків (усиновителів), опікунів та/або інших осіб, уповноважених законом представляти інтереси ОСОБА_4, як особи, яка страждає на психічні розлади), відомості щодо його психічного стану (наявність / відсутність психічного розладу та його виду, перебування на обліку у лікаря - психіатра, лікування, інші відомості про стан психічного здоров'я), відомості про визнання ОСОБА_4 недієздатним (підстави, наявність судового рішення), а також засвідчені копії медичної документації (в т.ч. документів первинної облікової документації, виписок реєстрації, медичних довідок, медичних карток, епікризів, виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого, медичних / консультативних висновків, планів лікування, рецептів, результатів аналізів) на хворого ОСОБА_4, яка зберігається у Київському міському психоневрологічному диспансері №5 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Україна, 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 8).

Заява обґрунтована тим, що заявник має намір звернутись до Солом'янського районного суду м. Києва для пред'явлення позову з метою захисту права власності на належну йому квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з наступним. Вказав, що 10.10.2018 між ним, та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В. За цим договором ОСОБА_3 (продавець) продав та передав заявнику, а останній(покупець), купив та прийняв від нього квартиру АДРЕСА_1, та сплатив за неї суму, обумовлену домовленістю сторін.

Заявник посилався на те, що після придбання вказаної квартири АДРЕСА_1 він отримав повістку про виклик в СУ ГУНП у м. Києві для участі у допиті у кримінальному провадженні №0001224 в якості свідка. За номером вказаного кримінального провадження у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/) було знайдено ухвали Шевченківського районного суду м. Києва у справах: 761/31488/18 від 21.09.2018, 761/27057/18 від 01.08.2018, 761/14052/18 від 20.04.2018. З вказаних судових рішень та з'ясованих в подальшому відомостей заявнику стало відомо, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 24.11.2017 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001224 за фактом у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в місті Києві, невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, умисно, з корисливих мотивів, вдалися до обману та підробили офіційні документи, такі як довідку житлово-експлуатаційної організацій від 11.07.2016 №524 Дільниці по експлуатації житла №902, з використанням яких здійснили ряд незаконних правочинів, спрямованих на набуття та відчуження права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, в результаті чого, невстановлені особи, шляхом обману, незаконно заволоділи правом власності і розпорядження нерухомістю, та заподіяли матеріальної шкоди в особливо великих розмірах психічно хворому ОСОБА_4.

Заявник вказав, що згідно з довідкою Київського міської психоневрологічної диспансеру №5 від 04.10.2017 №580 громадянин ОСОБА_4 перебуває на обліку «К» з січня 1986 року з діагнозом: Р-20.00 параноїдна шизофренія - один з типів шизофренії, що характеризується домінуванням галюцинацій та (або) марення, при цьому розірваність мови, афективне сплощення і кататонічні симптоми можуть бути присутніми в легкій формі, але не є основними в клінічній картині.

Заявником зазначено, що 14.07.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального окруту ОСОБА_6 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_7 придбала вказану вище квартиру АДРЕСА_1.

Вказав, що 22.09.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірха І.С. було посвідчено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_3 придбав вказану вище квартиру АДРЕСА_1.

Заявник стверджував, що про наявність вказаного досудового розслідування та його обставин ОСОБА_3 було достовірно відомо, оскільки, як з'ясувалось, останній неодноразово звертався до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 у межах зазначеного кримінального провадження, що підтверджується ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2018 та від 21.09.2018. Відповідно до п. 7 договору купівлі-продажу квартири від 10.10.2018 ОСОБА_3 гарантував йому та засвідчив, що: подана ним інформація є правдивою щодо будь-якого питання, пов'язаного із укладенням цього договору, подані ним документи не є недійсними та/або підробленими, відсутні особи, прав чи інтересів яких може стосуватися укладення цього договору; на вищезазначене майно не поширюються права третіх осіб ( в тому числі за договорами найму (оренди) чи шлюбним договором, інші речові права): внаслідок відчуження квартири не будуть порушені будь-які права та законні інтереси недієздатних чи обмежено дієздатних осіб. Втім, ОСОБА_3 замовчав існування обставин, які могли перешкодити вчиненню правочину - договору купівлі-продажу квартири від 10.10.2018, укладеного між мною, ОСОБА_2, та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ісаєнко О.В.

Заявник вважає, що оскільки зазначені вище обставини можуть бути підставою для визнання недійсними (нікчемними) договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та її витребування (зокрема, з підстав недієздатності ОСОБА_4 або неусвідомлення значення ним своїх дій та (або) неможливості керувати ними (ст. ст. 225, 226 ЦК України)), у нього, як добросовісного набувача цієї квартири існує необхідність у пред'явленні позову про визнання його добросовісним набувачем квартири та встановлення відсутності підстав для її витребування у нього (ст. ст. 387, 388 ЦК України, ст. 5 ЦПК України).

Заявник посилається на те, що у нього існують перешкоди у пред'явленні вказаного позову та визначенні його підстав, оскільки у нього відсутні відомості про законних представників - батьків (усиновителів), опікунів та/або інших осіб, уповноважених законом представляти інтереси ОСОБА_4, як особи, яка страждає на психічні розлади) та відомості щодо його психічного стану та недієздатності з урахуванням того, що відомості про стан психічного здоров'я особи і надання психіатричної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу» вважаються конфіденційними, і можуть бути надані за письмовим запитом суду. Крім того, документи, що створюються під час діяльності установ, підприємств та організацій мають обмежені строки зберігання документів (глава 7.2. «Медичне і санаторно- курортне обслуговування» розділу 7 «Соціально-побутові питання» Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів). Вказані обставини свідчать про те, що подальше збирання та/або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Заявник вказав, що за таких обставин, для визначення суб'єктного складу та підстав позову про визнання його добросовісним набувачем квартири та встановлення відсутності підстав для витребування квартири у нього, необхідно вжити заходи забезпечення доказів до пред'явлення позову шляхом їх витребування у Київського міського психоневрологічного диспансера №5 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Україна, 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 8).

У зв'язку з вищенаведеним просить задовольнити свою заяву.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явилися, будучи повідомленими про розгляд справи, однак, їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

ОСОБА_2, звертаючись до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, просить витребувати від Київського міського психоневрологічного диспансера №5 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Україна, 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 8): відомості про законних представників ОСОБА_4 (батьків (усиновителів), опікунів та/або інших осіб, уповноважених законом представляти інтереси ОСОБА_4, як особи, яка страждає на психічні розлади), відомості щодо його психічного стану (наявність / відсутність психічного розладу та його виду, перебування на обліку у лікаря - психіатра, лікування, інші відомості про стан психічного здоров'я), відомості про визнання ОСОБА_4 недієздатним (підстави, наявність судового рішення), а також засвідчені копії медичної документації (в т.ч. документів первинної облікової документації, виписок реєстрації, медичних довідок, медичних карток, епікризів, виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого, медичних / консультативних висновків, планів лікування, рецептів, результатів аналізів) на хворого ОСОБА_4, яка зберігається у Київському міському психоневрологічному диспансері №5 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Україна, 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 8), на що суд зазначає наступне.

Згідно ст.ст. 39-41 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування . Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Тобто, володільцем інформації про визнання особи недієздатною та призначення йому опікуна є відповідний суд, а не Київський міський психоневрологічний диспансер №5 виконавчого органу Київської міської ради.

Так, Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування.

Згідно п.п. 1.3., 1.4. Правил, органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад.

Відповідно до п. 2.7. Правил, на кожну особу, яка потребує опіки чи піклування, органи опіки та піклування складають реєстраційну картку, а також за актом здійснюють опис майна, що їй належить.

З вищенаведеного вбачається, що Київський міський психоневрологічний диспансер №5 виконавчого органу Київської міської ради не є розпорядником відомостей про законних представників особи, яку визнано обмежено дієздатною чи недієздатною, відомостей про визнання особи недієздатною.

Крім того, відповідно до ст. 39-1 Основ законодавства України про охорону здоров'я пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров'я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.

Згідно ст. 40 зазначеного Закону, медичні працівники та інші особи, яким у зв'язку з виконанням професійних або службових обов'язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Відповідно до частини другої статті 39 Основ законодавства про охорону здоров'я батьки (усиновлювачі), опікун, піклувальник мають право на отримання інформації про стан здоров'я дитини (до 18 років) або підопічного (недієздатної особи).

Тимчасовий доступ до документів, що містять лікарську таємницю, може надати слідчий суддя або суд в рамках розслідування кримінальної справи, якщо при цьому буде встановлено, що інших способів отримання необхідної слідству інформації немає (ч. 6 ст. 163 КПК України).

Допускається передача відомостей про стан психічного здоров'я особи та надання їй психіатричної допомоги без згоди особи або без згоди її законного представника для організації надання особі, яка страждає важким психічним розладом, психіатричної допомоги; проведення досудового розслідування або судового розгляду за письмовим запитом слідчого, прокурора і суду.

Відомості про лікування в наркологічному закладі можуть бути розголошені правоохоронним органам у разі притягнення такої особи до кримінальної або адміністративної відповідальності.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для витребування від Київського міського психоневрологічного диспансеру №5 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відомостей щодо психічного стану (наявність / відсутність психічного розладу та його виду, перебування на обліку у лікаря - психіатра, лікування, інші відомості про стан психічного здоров'я) ОСОБА_4 недієздатним, а також засвідчених копій медичної документації (в т.ч. документів первинної облікової документації, виписок реєстрації, медичних довідок, медичних карток, епікризів, виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого, медичних / консультативних висновків, планів лікування, рецептів, результатів аналізів) на хворого ОСОБА_4, оскільки, останні є лікарською таємницею .

Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Суд, керуючись ст.ст. 116-118, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: