Ухвала

15 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 756/14406/16-ц

провадження № 61-6828 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про стягнення аліментів в більшому розмірі та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2018 року разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження, заявник посилається на те, що оскаржувану ухвалу поштовим зв'язком вона не отримувала та подала до суду апеляційної інстанції заяву про видачу копії оскаржуваної ухвали. Проте, протягом тривалого часу відповіді на вказану заяву не отримувала, а на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень відсутня будь-яка інформація щодо оскаржуваної ухвали. Лише 12 березня 2019 року, після усних скарг ОСОБА_1, їй видали копію оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції. На підтвердження вказаного надає роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень, копію заяви про видачу оскаржуваної ухвали з розпискою про дату її отримання та копії матеріалів справи в частині апеляційного провадження.

За змістом 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Наведені заявником підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, тому що згідно матеріалів касаційного провадження, заяву про видачу копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції заявник подала 16 листопада 2018 року, проте, отримала її лише 12 березня 2019 року. Тобто, заявник напротязі більш ніж трьох місяців не цікавилася результатом розгляду її заяви про видачу копії судового рішення, та не вчиняла жодних дій, спрямованих на отримання оскаржуваної ухвали.

У справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, заявнику слід звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження, у якому навести поважні підстави для поновлення такого строку та надати докази для їх підтвердження.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.

При цьому заявником у касаційній скарзі зазначено клопотання про звільнення від сплати судового збору з підстав того, що заявник самотужки утримує дитину до 14 років, а батько дитини ухиляється від сплати аліментів. На підтвердження вказаного надає довідку про наявність заборгованості зі сплати аліментів та відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених їй доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2011 року по 1 квартал 2018 року.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, тобто за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки надані заявником відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених їй доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2011 року по 1 квартал 2018 року не дають змоги в повній мірі оцінити її майновий стан.

За таких обставин, ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 921 грн.

Враховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 384 грн 20 коп. судового збору або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої та частини третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підстав пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати причину пропуску строку на касаційне оскарження, наведену у клопотанні ОСОБА_1 неповажною.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 15 травня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали заявнику буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта