Провадження № 22-ц/812/847/19 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Миколаїв

справа № 490/5867/17-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Горенко Ю.В.

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою

представника відповідачки ОСОБА_1 - Кондрашова Геннадія Геннадійовича

на ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену 18 січня 2019 року суддею Чулупом О.С. в приміщенні цього ж суду (дата складання повної ухвали не зазначена),

У С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2017 року частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та на користь позивача з ОСОБА_1 стягнуто 11 269, 91 грн. кредитної заборгованості .

У січні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кондрашов Г.Г. подав заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2019 року заяву повернуто з підстав відсутності у представника ОСОБА_1 повноважень на підписання заяви від її імені відповідно до пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК.

В апеляційній скарзі представник позивача просив ухвалу скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви. Апелянт посилався на те, що суд, вважаючи необхідним зазначати в ордері або договорі право представника на вчинення окремих процесуальних дій, порушив правила частини 2 статті 64 ЦПК.

В судове засідання апеляційного суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 62,64). Справу розглянуто за участю відповідачки ОСОБА_1 та її представника - Кондрашова Г.Г.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи заяву представника ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що повноваження представника сторони на вчинення процесуальних дій мають бути зазначені у довіреності або договорі про надання правової допомоги, тобто єдиною підставою для підтвердження повноважень представника є належним чином оформлена довіреність зі спеціально визначеним колом повноважень, які має здійснювати представник від імені довірителя. Оскільки договір про надання правової допомоги, укладений ОСОБА_1 з адвокатом Кондрашовим Г.Г., не містить право адвоката підписувати заяву про перегляд заочного рішення, то така заява вважається підписаною особою, яка не має на це повноважень.

Проте з таким тлумаченням та застосуванням норм процесуального законодавства погодитись не можна.

Так, відповідно до статті 58 ЦПК, зокрема, сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Правилами частини 4 статті 62 ЦПК передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону «Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (далі - Закон).

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Типова форма ордеру затверджується Радою адвокатів України.

Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, яким також затверджена Типова форма ордеру (додаток №1), передбачає, що ордер встановленої форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, вказується на звороті ордера (пункт 14).

Ордер видається на підставі договору про надання правової допомоги яким є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону), а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Форма та зміст договору про надання правової допомоги передбачені статтею 27 Закону.

Відповідно до частин 1,2 статті 64 ЦПК представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що в цивільному процесі представник сторони - адвокат, повноваження якого підтверджуються ордером, який видано на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги, має право на вчинення всіх процесуальних дій, право на які має сторона - його довіритель. Будь-які обмеження цих прав окремо визначаються сторонами та зазначаються в договорі та ордері, виданому на його підстав. Відсутність таких застережень свідчить про відсутність обмежень прав представника в порівнянні з правами сторони, яку він представляє.

З матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2019 року адвокат Кондрашов Г.Г. звернувся від імені відповідачки ОСОБА_1 з заявою про перегляд заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2017 року (а.с.39).

На підтвердження повноважень на подачу цієї заяви надано ордер серії МК №142215, копія свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю та копія договору про надання правової допомоги від 9 січня 2019 року ( а.с. 41-44).

Пунктом 2 Договору про надання правової допомоги передбачено, поряд з іншим, право адвоката на складання заяв, звернень, позовних заяв, скарг (включаючи апеляційні та касаційні) та інших документів правового характеру.

Ордер серії МК №142215 будь-яких застережень щодо обмеженням прав адвоката не містить.

Отже, надані заявником документи на підтвердження своїх повноважень не тільки не містять обмежень прав адвоката, який здійснює представництво інтересів відповідача, а й прямо передбачає право адвоката на складання заяв та скарг. При цьому подача заяви про перегляд заочного рішення фактично є спеціальним порядком оскарження рішень суду першої інстанції.

Правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 16 травня 29018 року у справі №810/739/15, на яку постався суд, стосується аналізу та застосування норм адміністративного судочинства щодо повноважень представників - статтей 58, 59 КАС.

Проте, зазначені норми адміністративного судочинства, на відміну від цивільного судочинства, по іншому визначають підстави представництва та обсяг повноважень представника. Тому правова позиція колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не може бути застосована до цивільно-процесуальних відносин.

Оскільки суд першої інстанції невірно застосував норми статей 62-64 ЦПК, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням матеріалів заяви про перегляд заочного рішення для продовження розгляду з дотриманням правил статей 284-288 ЦПК.

Керуючись статтями 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Кондрашова Геннадія Геннадійовича задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2019 року скасувати. Матеріали заяви про перегляд заочного рішення направити до того ж суду для продовження розгляду відповідно до статей 284-288 ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Шаманська

---------------------------------

Повну постанову складено 26 квітня 2019 року.