Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/174/19

Провадження № 2/300/79/2019

24.04.2019 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Вотьканича В.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача- Шуста В.В.,

представник відповідача - ОСОБА_2,

представник третьої особи: ОСОБА_3,

третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_6 селищної ради Воловецького району Закарпатської області (далі ОСОБА_6 селищна рада), треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2019 р. до суду звернувся представник позивача ОСОБА_5 в інтересах позивача ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_6 селищної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора та ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Позов мотивовано тим, що батьки позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 22 жовтня 1955 року зареєстрували шлюб, що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 30.01.2019 року (а.с.9). Мати позивача ОСОБА_7, була власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями за адресою смт. Воловець, вул. Грушевського, буд.14, Воловецького району Закарпатської області, що підтверджується Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно серії САА 446746 від 11.01.2006 року. 25 травня 2013 року спадкодавець ОСОБА_7 померла, в звязку з чим відкрилась спадщина на належне їй майно. На момент відкриття спадщини зі спадкодавцем у житловому будинку проживав її чоловік ОСОБА_8 та син, позивач ОСОБА_1 зі своєю сімєю, який у відповідності з ч.1 ст.1261 ЦК України, прийняв спадщину разом з батьком. Батько позивача ОСОБА_8 07.07.2014 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 175813. За життя батько позивача ОСОБА_8, склав заповіт 13.11.2013 року відповідно до якого, на випадок своєї смерті, заповів усе своє майно своїй внучці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений заповіт посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі № 498. Однак, внучка заповідача ОСОБА_4 не претендує на житловий будинок по вул. Грушевського, 14 в смт. Воловець, Воловецького району Закарпатської області.

Позивач ОСОБА_1 не заявляв про відмову від спадщини та постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини. До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обовязки спадкодавця, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме право власності на житловий будинок, який знаходиться по вул. Грушевського буд. 14, в смт. Воловець, Воловецького району Закарпатської області, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло виданого 11.01.2006 року серії САА за № 446746. Позивач ОСОБА_1 звернувся в нотаріальну контору для оформлення спадщини, проте постановою від 27 грудня 2018 року державним нотаріусом ОСОБА_10 ОСОБА_6 державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з чим позивач звернувся до суду для вирішення спору. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями за адресою смт. Воловець, вул. Грушевського, буд. 14, Воловецького району Закарпатської області, в порядку спадкування за своєю матірю ОСОБА_7І, яка померла 25 травня 2013 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не зявилися, але представник подав до суду заяву, в якій позов підтримує, просив про розгляд справи без їхньої участі.

Представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради Закарпатської області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив розглядати справу за без його участі.

Державний нотаріус ОСОБА_10 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій повідомила, що за померлою 25.05.2013 року ОСОБА_7 спадкова справа не заводилась, заповітів на випадок своєї смерті, спадкодавець не залишала; за померлим 07.07.2014 року ОСОБА_8 спадкова справа не заводилась, наявний в матеріалах справи заповіт, на день відкриття спадщини є чинний, а державним нотаріусом відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину згідно з постановою. Просила розглянути справу на розсуд суду.

Третя особа без самостійних вимог, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про те, що просить розглядати справу без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії І-ЯР за № 552568 виданим ОСОБА_6 районним бюро ЗАГСу Закарпатської області 24.06.1957 року, батьками позивача записані в графі батько «Лях Дмитро Ілліч» та в графі мати «Лях Валентина Іванівна».

25 травня 2013 року спадкодавець ОСОБА_7 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 150110 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_6 районного управління юстиції у Закарпатської області від 25.05.2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 29. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями за адресою смт. Воловець, вул. Грушевського, буд. 14, Воловецького району Закарпатської області.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Батько позивача ОСОБА_8 за життя не оформив своїх спадкових прав за дружиною на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями за адресою смт. Воловець, вул. Грушевського, буд. 14, Воловецького району Закарпатської області, право на яке підтверджено за матірю позивача ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 11.01.2006 року серії САА за № 446746, витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 9537945 від 11.01.2006 року (а.с. 37, 38).

Встановлено, що батько позивача ОСОБА_8, що помер 07.07.2014 року, але не оформив своїх спадкових прав, який у свою чергу, на випадок своєї смерті зробив заповіт на все майно, до складу якого входить і вищевказаний спадковий будинок, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 районного нотаріального округу Закарпатської області ОСОБА_9 13.11.2013 року та зареєстрований в реєстрі за № 498 на ім'я своєї внучки ОСОБА_4.(а.с.10).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Відповідно до статті ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом маєправо прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із заяви третьої особи ОСОБА_4, вона не претендує на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями за адресою смт. Воловець, вул. Грушевського, буд. 14, Воловецького району Закарпатської області, який заповів їй дід ОСОБА_8 у відповідності із заповітом та не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1, як це передбачено ст.1297 ЦК України звертався з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З постанови державного нотаріуса ОСОБА_3 державної контори від 27 грудня 2018 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що спадкоємець за законом ОСОБА_1 спадщину після смерті матері, у відповідності ст.ст. 1269-1270, 1272 ЦК України не прийняв, що підтверджується даними Спадкового реєстру та довідкою ОСОБА_6 селищної ради Воловецького району Закарпатської області № 2991 від 05.12.2018 року.

Судом зясовано, що позивач ОСОБА_1 не заявляв про відмову від спадщини та постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини. До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обовязки спадкодавця, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме право власності на житловий будинок, який знаходиться по вул. Грушевського буд. 14, в смт. Воловець, Воловецького району Закарпатської області, відповідно до Свідоцтва про право власності на житло виданого 11.01.2006 року серії САА за № 446746.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї (ч.3 статті 1268 ЦК України).

Відповідно до довідки ОСОБА_6 селищної ради за № 403 та № 404 від 12.02.2012 року виданої ОСОБА_1, мешканцю в смт. Воловець, вул. Грушевського, буд.14, Воловецького району Закарпатської області, про те, що на час смерті матері ОСОБА_7, яка померла 25.05.2013 року та на час смерті батька ОСОБА_8, який помер 07.07.2014 року в зазначеному будинку були зареєстровані: син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, внук ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, внук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, дружина внука - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, правнучка - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, правнучка ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7. (а.с.13-14).

Таким чином, з досліджених доказів суд встановив, позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_7 оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, зокрема здійснює догляд за майном, яке отримав у спадок .

Враховуючи, що позивач є сином спадкодавця ОСОБА_7 та оскільки внучка ОСОБА_4 спадщину за заповітом не прийняла, не претендує на спадковий житловий будинок, інших спадкоємців за законом чи заповітом не встановлено, суд визнав, що позивач ОСОБА_1 має право на спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, за своєю матірю ОСОБА_7, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 258, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_6 селищної ради Воловецького району Закарпатської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_6 державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_9, право власності на житловий будинок № 14, в смт. Воловець, вул. Грушевського, Воловецького району Закарпатської області з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за законом, право на яке зареєстроване за спадкодавцем - матірю позивача ОСОБА_7, яка померла 25.05.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Воловецький районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.А. Вотьканич