465/2310/19
2-н/465/346/19
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви

25.04.2019 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В. Я., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 до Управління капітального будівництва Львівської міської ради щодо видачі судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася у Франківський районний суд м. Львова із заявою щодо видачі судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 11064,32 грн.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами норм цивільного процесуального законодавства, що регулює наказне провадження, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийнята постанова № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження».

Відповідно до п. 9 Постанови та наявність спору є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів доданих до заяви.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Як вбачається із довідки щодо розміру невиплаченої заробітної плати, виданої Управлінням капітального будівництва Львівської міської ради № 05-65 від 12.04.2019 року, така видана за підписом головного спеціаліста з фінансових питань ОСОБА_2 та начальника управління ОСОБА_1

Відтак, із наведеного слідує, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу йому судового наказу, при цьому, будучи особою, що видала собі довідку про її заборгованість, а відтак особою відповідальною за виплату заробітної плати на підприємстві боржника.

Наведене вказує на наявність між сторонами спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, заявлення вимоги, яка не відповідає вимогам статті 161цього Кодексу є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про відмову заявнику у видачі судового наказу.

Крім того, роз'яснюю заявнику, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161-166, 354-355 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Управління капітального будівництва Львівської міської ради.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до правил ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків, або звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у пятнадцятиденний строк з дня отримання її копії.

Суддя В. Кузь