Справа № 2603/4533/12
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 08 червня 2012 року по справі № 2603/4533/12,

ВСТАНОВИВ:

16.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про скасування судового наказу від 08.06.2012 року (справа № 2603/4533/12), в обґрунтування даної заяви зазначив, що про існування даного судового наказу він дізнався 04.04.2019 року, коли хотів зняти з обліку транспортний засіб. З даним судовим наказом не згоден, оскільки він не зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, не є наймачем даного будинку, а також не є його власником, особового рахунку за даною адресою на власне ім'я ним не відкривалося. Згідно договору дарування власником даного нежитлового приміщення є ОСОБА_2, при укладенні договору дарування жодної заборгованості щодо комунальних послуг не було, вся документація, разом з квитанціями про сплату комунальних послуг, була передана новому власнику. А тому, просить скасувати судовий наказ № 2603/4533/12 від 08.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Залізничне» Солом'янської РДА в м. Києві заборгованості по договору № 091/З «Про надання послуг з водо-, теплопостачання, водовідведення та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території» за період з 01.05.2008 р. по 01.11.2011 р., з урахуванням інфляційної складової та 3% річних в сумі 29 616 грн. 80 коп., а також судових витрат в розмірі 148 грн. 08 коп.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про її повернення заявнику з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 170 ЦПК України передбачено, що боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Законодавець також визначає поняття достовірності доказів, що врегульовано ст. 79 ЦПК - достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Вивчивши подану ОСОБА_1 заяву про скасування судового наказу та додані до неї документи, судом було встановлено, що останнім не було дотримано та виконано вищезазначених норм Цивільного процесуального кодексу України, що унеможливлює розгляд поданої ним заяви, а саме, ОСОБА_1 в своїй заяві вказує про те, що про існування судового наказу 2603/4533/12 (2н-1080/12) від 08.06.2012 року йому стало відомо лише 04.04.2019 року, а отримано ним даний судовий наказ - 09.04.2019 року, проте, належних та достовірних доказів на підтвердження даних обставин суду надано не було.

У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду (ч. 6 ст. 170 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 79, 170, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 08 червня 2012 року - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Панченко