КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/5151/16-у

номер провадження: 22-ц/824/306/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Воронової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року у складі судді Парамонова М.Л., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні майном, знесення самочинного будівництва, приведення будинку в попередній стан та відшкодування витрат,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, у якому просила усунути перешкоди у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, знести самочинне будівництво з реконструкції та добудови житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за рахунок ОСОБА_3 та привести житловий будинок у стан до початку самочинного будівництва за рахунок ОСОБА_3 Також ОСОБА_1 просила відшкодувати витрати на знесення самочинного будівництва та приведення житлового будинку у попередній стан шляхом стягнення з ОСОБА_3 на її користь 1 400 000 грн 00 коп.

Також у березні 2016 року представник позивача - ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення вказаного вище позову шляхом заборони ОСОБА_3 та іншим особам здійснювати будь-які будівельно-монтажні роботи (реконструкцію) добудови житлового будинку на земельній ділянці, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року, заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_3 та/або іншим особам здійснювати будь-які будівельно-монтажні роботи (реконструкцію) добудови житлового будинку на земельній ділянці, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - до вирішення у даній справі спору по суті.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року щодо заборони ОСОБА_3 та/або іншим особам здійснювати будь-які будівельно-монтажні роботи (реконструкцію) добудови житлового будинку на земельній ділянці, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - до вирішення у даній справі спору по суті.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали, рішення суду першої інстанції від 04 листопада 2016 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1, не набрало законної сили, а тому вважає, що у суду не було підстав для скасування заходів забезпечення позову. Вказує, що скасування заходів забезпечення позову надасть відповідачу можливість продовжувати самочинне будівництво житлового будинку та порушувати права позивача.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Кучерук Н.А. подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а ухвала суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову є законною та обґрунтованою. Вказує, що відповідно до положень ст. 154 ЦПК України, у редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Отже, на думку представника відповідача, законодавець наділяє суд правом скасувати заходи забезпечення позову при прийнятті рішення у справі про відмову у позові. При цьому реалізація такого права не залежить від подання (не подання) учасником судового процесу апеляційної або касаційної скарги, та/або набрання судовим рішенням законної сили. Натомість у разі набрання судовим рішенням про відмову у позові законної сили у суду виникає обов'язок, а не право скасувати заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, врахувавши доводи заперечення на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуваласправаза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні майном, знесення самочинного будівництва, приведення будинку в попередній стан та відшкодування витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 26 квітня 2016 року, задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та заборонено ОСОБА_3 та/або іншим особам здійснювати будь-які будівельно-монтажні роботи (реконструкцію) добудови житлового будинку на земельній ділянці, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - до вирішення у даній справі спору по суті.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 18 березня 2016 року щодо заборони ОСОБА_3 та/або іншим особам здійснювати будь-які будівельно-монтажні роботи (реконструкцію) добудови житлового будинку на земельній ділянці, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 - до вирішення у даній справі спору по суті.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2019 рокурішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року залишено без змін.

У ч.3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій і вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України, у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно з ч.6 ст. 154 ЦПК України, у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що у випадку ухвалення судом рішення про відмову в позові, суд може з власної ініціативи одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. При цьому закон не містить імперативної заборони для постановлення ухвали про скасування заходів забезпечення позову до набранням рішенням суду про відмову в позові законної сили.

Враховуючи те, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою цього ж суду від 18 березня 2016 року у даній справі відповідно до положень ч.6 ст. 154 ЦПК України, у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що у суду першої інстанції не було правових підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали, рішення суду першої інстанції від 04 листопада 2016 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1, не набрало законної сили, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді