КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/5503/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5423/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Чех Н.А., по справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» середнього заробітку за час затримки виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо», третя особа Первинна профспілка Комунального підприємства «Плесо» Київської міської профспілки працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, на обґрунтування якої зазначив, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року був поновлений на роботі з 01 червня 2016 року на посаді провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо». Вказане судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі було виконано лише 26 березня 2018 року.

Зазначаючи, що рішення суду про поновлення на роботі підлягало негайному виконанню та посилаючись на ст. 236 КЗпП України, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача 103 871,20 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 22 грудня 2016 року до 26 березня 2018 року, виходячи з розрахунку - 314 робочих днів за вказаний період та середньоденного заробітку за останні два календарні місяці роботи у розмірі 330 грн. 80 коп., який був вказаний відповідачем в довідці. (т.2 а.с.136-139)

Представник Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» - Осіпчук Ю.В. подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 Зазначив, що рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року не містить вимоги щодо його негайного виконання, а додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року відповідач не отримував. Крім цього, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року було скасовано рішенням Апеляційного суду міста Києва від 15 лютого 2017 року і ОСОБА_1 не мав права на поновлення на роботі до моменту перегляду вказаного рішення судом вищої інстанції. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року набрало законної сили лише після повторного розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, коли ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05 березня 2018 року було залишено без задоволення апеляційну скаргу представника відповідача та залишено без змін рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року. Вказував, що ОСОБА_1 не звертався до виконавчої служби з приводу примусового виконання рішень судів, із заявою про поновлення на роботі звернувся до КП «Плесо» лише 26 березня 2018 року і ОСОБА_1 було поновлено на роботі наказом № 72-к/тр від 26 березня 2018 року. (т.2 а.с.173-176)

ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якому вважав доводи та міркування представника відповідача такими, що не спростовують факту незаконної затримки виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року в частині поновлення на роботі. (т.2 а.с.201-204)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду від 21 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо», третя особа Київська міська профспілка працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без задоволення.(т.2 а.с.241, 243-246)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, незаконність та необґрунтованість ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року, просив її скасувати та задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин і доказів, які викладені на обґрунтування поданої заяви і дійшов помилкового висновку про відмову в її задоволенні. Вказував, що законодавством передбачено обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, тобто видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після проголошення рішення, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. (т.3 а.с.17-19)

Відзив на апеляційну скаргу від Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» до суду не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу і просив її задовольнити. Представник Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» - Осінчук Ю.В. заперечував проти скарги і просив залишити її без задоволення. Інші особи до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Повідомлення від третьої особи - Київської міської профспілки працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг повернулось із відміткою працівників пошти про те, що адресат за зазначеною ним адресою не знаходиться.(т. 3 а.с. 28-39)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частковоза таких підстав.

Судом встановлено, що наказом № 34/к/тр від 29 лютого 2016 року Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо», ОСОБА_1 було звільнено з посади провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів у зв'язку з скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу роботу, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. (т.1 а.с.41)

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року, з урахуванням ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо», третя особа Первинна профспілка Комунального підприємства «Плесо» Київської міської профспілки працівників житлово-комунального господарства та сфери послуг про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково. Скасовано п.п. 1.17 п.1 наказ №34-к/тр Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» про звільнення ОСОБА_1 Поновлено ОСОБА_1 з 1 березня 2016 року на посаді провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо». Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» на користь ОСОБА_1 39 301 грн. 8 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу. Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» на користь державного бюджету України 1378 грн. судового збору. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. (т.1 а.с.215-220)

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 03 січня 2017 року доповнено рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року. Допущено негайне виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у справі № 755/5503/16-ц в частині присудження на користь ОСОБА_1 з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Допущено негайне виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у справі № 755/5503/16-ц в частині поновлення ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року на посаді провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо». (т.1 а.с.229-230)

Справа розглядалась судами неодноразово, проте останньою постановою Київського апеляційного суду від 05 березня 2018 року, апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року залишено без змін.(т. 2 а.с. 36-43, 77-80, 128-131)

Позивач ОСОБА_1, його представник - ОСОБА_5 та представник відповідача Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» - Осіпчук Ю.В. були присутні в судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року. (т.1 а.с.213-214)

21 грудня 2016 року, тобто в день ухвалення рішення суду, позивач ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою, в якій посилаючись на ч. 8 ст. 235 КЗпП України, просив ознайомити його з наказом про поновлення на роботі на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року та видати копію такого наказу. (т.2 а.с.206)

ЛистомКомунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» від 10 січня 2017 року № 32, ОСОБА_1 був повідомлений, що відповідачем оскаржується рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року в апеляційному порядку, крім того у зазначеному рішення відсутня вказівка про необхідність його негайного виконання, а тому дане рішення буде виконуватися в порядку визначеному ст. 223 ЦПК України (в редакції, яка була чинною на час ухвалення оскаржуваного рішення та діяла до 15 грудня 2017 року), після набрання ним законної сили. (т.2 а.с.207-208)

26 березня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» із заявою, в якій просив виконати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року, залишене без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 05 березня 2018 року, щодо поновлення на роботі з 01 березня 2016 року та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. (т.2 а.с.177)

Згідно наказу №72-к/тр від 26 березня 2018 року, виданого Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо», на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року та постанови Апеляційного суду міста Києва від 05 березня 2018 року по справі №755/5503/16-ц скасовано пункт 1.17 наказу від 29 лютого 2016 року №34-к/тр про звільнення ОСОБА_1 та поновлено ОСОБА_1 на роботі з 01 березня 2016 року на посаді провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів. (т.2 а.с.178)

Таким чином, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з невиконанням рішення суду і відмовою відповідача 21 грудня 2016 року допустити позивача до роботи.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (стаття 235 КЗпП України).

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов'язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов'язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

За змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року про поновлення позивача на роботі не було виконано роботодавцем у день його проголошення, проте згідно наказу №72-к/тр від 26 березня 2018 року, ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів. (т. 2 а.с.178)

Згідно заяви від 04 березня 2018 року, ОСОБА_1 просив дозволити приступити до виконання посадових обов'язків провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів з 04 квітня 2018 року. (т.2 а.с.179)

На підставі вказаної заяви позивача, Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» видано наказ від 04 квітня 2018 року №82-к/тр, згідно якого наказано ОСОБА_1, провідному інженеру лісового господарства служби утримання водних об'єктів, у зв'язку з поновленням на роботі приступити до виконання своїх службових обов'язків з 04 квітня 2018 року. (т.2 а.с.180)

У цей же день, ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив звільнити його за угодою сторін 04 квітня 2018 року та Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» видано наказ від 04 квітня 2018 року №83-к/тр про звільнення ОСОБА_1, провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів 04 квітня 2018 року за угодою сторін, на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України. (т.2 а.с.183-184)

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що саме з вини відповідача відбулася затримка виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді провідного інженера лісового господарства служби утримання водних об'єктів Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо», що відповідно до статті 236 КЗпП України є підставою для стягнення з останнього на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу III Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають врахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Такий правовий висновок наведений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі N 523/18850/14-ц.

За довідками про доходи працівника наданими відповідачем встановлено, що середньоденний заробіток ОСОБА_1 складав 222.04 грн. виходячи із отриманої ним заробітної плати за останні два місці, що передували звільненню, а саме: грудень 2015 року - 3393.44 грн. та січень 2016 року - 4600 грн. (7993.44 грн. : 36 робочих днів відпрацьованих позивачем у цей період). (т. 1 а.с. 143, 193-194 т. 2 а.с. 150)

Вказаний розрахунок середньоденного заробітку ОСОБА_6 відповідає положенням вищенаведеного Порядку обчислення середньої заробітної плати, тому колегія суддів з таким розрахунком погодилась.

З цих підстав, суд апеляційної інстанції відхилив розрахунок позивача - 103 871.20 грн. середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, виходячи із середньоденного заробітку визначеного в розмірі 330.80 грн., оскільки ОСОБА_6 взято до розрахунку довідка із зазначенням заробітної плати за грудень 2015 року - січень 2016 року становила 9200 грн. та 4694 грн., з яких 4600 грн. виплат премії за листопад 2015 року та оплата лікарняного листа, які не можуть бути включені в розрахунок середнього заробітку. (т.1 а.с. 143, 193-194 т. 2 а.с. 135, 150 т. 3 а.с. 21)

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 09 вересня 2014 року N 10196/0/14-14/13 "Про розрахунок робочого часу на 2015 рік" та листом Міністерства соціальної політики України від 20 липня 2015 року N 10846/0/14-15/13 "Про розрахунок робочого часу на 2016 рік", листом про розрахунок робочого часу на 2018 рік в періоді, за який ОСОБА_1 просив стягнути середній заробіток, кількість робочих днів становила 312 робочих днів за період з 22 грудня 2016 року до 25 березня 2018 року (2016 рік - 7 робочих днів, 2017 рік - 248 робочих днів, з 01 січня по 25 березня 2018 року - 57 робочих днів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що загальний розмір компенсації за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_6 становить 69276.48 грн.(220.04 грн. х 312 робочих днів).

Доводи відповідача про те, що відповідач не був обізнаний з ухваленням додаткового рішення, а як дізнався - оскаржував його в апеляційному порядку не заслуговують на увагу, оскільки рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню, яке полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Щодо судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача 384.20 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, та на користь держави 692 грн. 76 коп. (69276.48 грн. х 1%) за розгляд справи районним судом та 654 грн. 94 коп. ((692.76 грн. х 150%) - 384.20 грн.) судового збору за розгляд справи апеляційним судом. (т. 1 а.с. 10-11 т. 4 а.с. 68, 92)

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) задовольнити частково, стягнути на його користь із Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» (код ЄДРПОУ - 23505151) - 69 276 (шістдесят дев'ять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 48 коп. середнього заробітку за затримку виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року про поновлення на роботі за період з 22 грудня 2016 року до 25 березня 2018 року з обов'язковим відрахуванням із вказаної суми податків та внесків у порядку, встановленому законодавством.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути із Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» (код ЄДРПОУ - 23505151) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. за розгляд справи апеляційним судом.

Стягнути із Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду міста Києва «Плесо» (код ЄДРПОУ - 23505151) на користь держави: 692 (шістсот дев'яносто дві) грн. 76 коп. судового збору за розгляд справи районним судом та 654 (шістсот п'ятдесят чотири) грн. 94 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 26 квітня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова