Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 404/1078/17

провадження № 61-7380ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року.

Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якому заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Кропивницького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року отримано 19 березня 2019 року, що підтверджується копією супровідного листа від 18 березня 2019 року та конверта Кропивницького апеляційного суду щодо направлення копії постанови від 12 лютого 2019 року на адресу заявника.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Як вбачається з касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, заявник оскаржує у касаційному порядку постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року, якою визначено, що постанова апеляційного суду може бути оскаржена у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що дана справа має виняткове значення для нього відповідно до підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки предмет позову стосується визнання його права власності на житло.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Дана справа є малозначною в силу своїх властивостей. Відповідно до положень ЦПК України апеляційний суд наділений повноваженнями суду першої інстанції при ухваленні рішення. Ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на апеляційне провадження, тому апеляційний суд мав право визнати вказану справу малозначною.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо («Воловік проти України», № 15123/03, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України, однак, оскільки має виняткове значення для учасника справи, судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню, тому відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 389, 390, 392, 394ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2018 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Кіровського районного суду міста Кіровограда цивільну справу № 404/1078/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська