Справа № 462/7900/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року Залізничний районний м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі судового засідання: Каралюс Т.Р.,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна», Публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» про захист прав споживачів, розірвання договору про надання туристичних послуг, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору, суд

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати договір № 5980518 про надання туристичних послуг від 02 липня 2018 року, укладений між нею та ОСОБА_4 «Оазіс Тревел Україна» в особі ФОП ОСОБА_2, яка діяла під контролем та за дорученням Товариства на підставі Агентського договору № 2014/2881 від 20.03.2014 р., стягнути з ОСОБА_4 «Оазіс Тревел Україна», з ФОП ОСОБА_2 та ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» на користь позивача вартість сплачених та не наданих послуг в розмірі 29 610 грн. 00 коп., неустойку в розмірі 118 143 грн. 90 коп. та суму моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., а разом 167 753 грн. 90 коп., остаточну суму неустойки визначити на день прийняття рішення судом в даній справі, виходячи з розрахунку 888,30 грн. за кожен день прострочення; стягнути з ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» на користь ОСОБА_5 компенсацію за скасування рейсу відповідно до ч.5 ст. 104 Повітряного кодексу у розмірі 800 євро за курсом НБУ на день подання позову 11.12.2018 р. /30,7 грн./1 євро/ = 24 560 грн. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 02 липня 2018 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, яка діяла від імені, під контролем та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» на підставі агентського договору № 2014/2881 від 20 березня 2014 року, було укладено договір №5980518 про надання туристичних послуг. За умовами вказаного договору туроператор зобовязався забезпечити надання туристу туристичного продукту /туру/ за маршрутом Україна-Туніс-Україна, з терміном проживання у період з 01 серпня 2018 року по 11 серпня 2018 року. Зобов'язання за умовами цього договору з оплати туристичних послуг позивачем були виконані Однак, 30.07.2018 р. турагент ФОП ОСОБА_2 повідомила позивача, що відліт 01.08.2018 р. не відбудеться та переноситься на 18.08.2018 р., проте не надала жодних гарантій, що і вказаний рейс не буде скасовано, а тому позивач була змушена відмовитись від вказаної туристичної подорожі. У звязку з цим, позивач неодноразово зверталась до турагента щодо повернення сплачених коштів, а також 24.10.2018 р. позивачем була скерована претензія до туроператора про повернення сплачених коштів, однак станом на теперішній час кошти не повернуті. Вважає, що оскільки ФОП ОСОБА_2 спільно діяла з туроператором ОСОБА_4 «Оазіс Тревел Україна» відповідальність повинні нести відповідачі солідарно. Також вказала, що ТОВ «Оазіс Тревел Україна», що надає послуги туроператора на підставі ліцензії Державного агентства України з туризму та курортів на туроператорську діяльність серії АЕ № 185717 від 15.03.2013 р., має гарантію фінансового забезпечення цивільної відповідальності туроператора перед туристами №1174/15Г від 29.12.2015 р., наданого ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» у розмірі 20 000 /двадцять тисяч/ Євро. Також вказала, що авіаперевізник порушив вимоги норм Повітряного кодексу, а тому має сплатити компенсацію за скасування рейсу відповідно до ч. 5 ст. 104 Повітряного кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просив такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, в якому вказала, що усі свої зобовязання за договором про надання туристичних послуг перед позивачем вона виконала, діяла виключно як представник ТОВ «Оазіс Тревел Україна», яке є туроператором. До укладення даного договору ОСОБА_3 отримала всю необхідну інформацію, передбачену Законом України «Про туризм» та всі документи, необхідні для подорожі. Позивач була ознайомлена зі всіма умовами договору. На підставі вказаного договору, кошти, які були отримані від ОСОБА_3 перераховано на рахунок ТОВ «Оазіс Тревел Україна». Відтак, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення коштів з ФОП ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, подав відзив на позов, в якому вказав, що відповідач ТОВ «Авіакомпанія Браво» не є відповідальною особою за інформування туриста про умови або зміни умов договору, а є виключно виконавцем послуг за Договором чартеру, який укладено між ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» та ОСОБА_4 «Оазіс Тревел Україна», а тому жодних порушень вимог законодавства ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» не допустила. Просить відмовити позивачу в частині вимог щодо стягнення з ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» компенсації за відмову у перевезенні проти їхньої волі у розмірі 24 560 грн.

Представник відповідача ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, подав відзив на позов, в якому вказав, що 25.12.2015 р. між ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», як Гарантом та ТОВ «Оазіс тревел Україна», як Принципалом укладено договір про надання банківської гарантії №1174/15-Г, на виконання якого Гарант видав на користь Бенефіціара Банківську гарантію фінансового забезпечення цивільної відповідальності туроператора №1174/15-Г від 19.12.2016 р. та № 1174/15-Г від 20.12.2017 р., яка діяла до 25.12.2018 р. Крім цього, Гарантія розповсюджується на випадок порушення процесу про визнання банкрутом Принципала, а тому відсутні підстави для стягнення вказаних позивачем сум із ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень».

Представник відповідача ОСОБА_4 «Оазіс Тревел» у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, своїм правом надати відзив на позов та інші заяви по суті не скористався.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, вивчивши та перевіривши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з наступного.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 02.07.2018 р. між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, що діяла від імені, під контролем та за дорученням ОСОБА_4 «Оазіс Тревел Україна» на підставі агентського договору № 2014/2881 від 20 березня 2014 року, було укладено договір №5980518 про надання туристичних послуг /а.с.21-23/.

Пунктом 1.1 договору визначено, що туроператор зобовязується забезпечити надання туристу туристичного продукту (туру) на умовах, визначених цим договором, а турист зобовязується прийняти і своєчасно в повному обсязі оплатити вартість туру, згідно цього договору. В цілях виконання даного Договору Туроператор надає туристичний продукт, що відповідає вказаним в Договорі вимогам Туриста.

Згідно п. 2.1.1 договору, турист зобовязаний своєчасно, у повному обсязі відповідно до умов цього договору та калькуляції оплатити вартість туристичних послуг, що надаються туроператором, але в будь-якому разі не пізніше ніж 02 липня 2018 року. Форма розрахунку готівкова чи безготівкова, за вибором туриста. Вартість послуг за цим договором становить 29610 гривень, що є еквівалентом 1100 доларів США. Вартість послуг визначена даним договором в еквіваленті в іноземній валюті, сплачується у гривнях за фіксованим курсом по відношенню до долару США на день здійснення оплати. Зазначена вартість послуг автоматично змінюється в разі збільшення фіксованого курсу гривні по відношенню до долару США, встановленого туроператором пропорційно зміни курсу на день здійснення повної оплати туру.

Згідно п. 2.6.1 договору туроператор зобовязується організувати тур для туриста (на 2 осіб, прізвища яких зазначаються в рахунку або калькуляції) в Туніс з 01.08.2018 року по 11.08.2018 року, який включає в себе наступний комплекс туристичних послуг: бронювання авіаквитків на літак, що слідує за маршрутом Львів-Монастір-Львів, дата вильоту з аеропорту м. Львів «01» серпня 2018 року о 14год. 00 хв: дата вильоту з аеропорту м. Монастір: «11» серпня 2018 року о 07 год. 35 хв., переліт економ класом, авіапереліт забезпечується авіакомпанією Bravo Airways; розміщення в готелі MARHABA PALACE KANTAOUI 5*, категорії 5*; харчування; трансфер за маршрутом: аеропорт (Монастір) готель (Сус) аеропорт (Монастір); екскурсійна програма; медичне страхування туриста та страхування від нещасних випадків, що підтверджується страховим полісом або свідоцтвом страхової компанії.

Згідно п. 2.2.3 договору турист має право на відшкодування збитків, завданих у разі невиконання туроператором своїх зобовязань відповідно до чинного законодавства України або неналежного виконання умов договору.

Згідно п. 5.6 договору зобовязання туроператора щодо виконання умов договору виникає тільки після сплати туристом вартості туристичного обслуговування в повному обсязі та надання всіх необхідних для оформлення туристичної подорожі документів та відомостей.

Відповідно до п. 5.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання його умов сторонами.

На виконання своїх обов'язків за вказаним договором, позивачем ОСОБА_3 було сплачено ФОП ОСОБА_2 вартість туристичних послуг у розмірі 29 610 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_2 /а.с.26/.

Як вбачається із матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» (туристичний оператор) та ФОП ОСОБА_6 (турагент) 20 березня 2014 року було укладено агентський договір №2014/2881 на реалізацію туристичних продуктів/послуг./а.с.41-45/.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СГ №233542, долученого до матеріалів справи, 14.06.2014 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено шлюб, прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_7 відповідно /а.с.40/.

Згідно п.1.1 агентського договору туроператор доручає, а турагент приймає на себе зобовязання від імені, під контролем та в інтересах туроператора укладати договори із споживачами туристичних послуг (надалі туристами), а також виконувати інші дії, повязані з реалізацією туристичного продукту та передбачені умовами цього договору.

Відповідно до п.4.1.1 агентського договору туроператор, в межах своєї компетенції, гарантує надання туристам турагента замовлених, підтверджених та своєчасно оплачених в повному обсязі туристичних послуг відповідної якості, що визначається за нормами і стандартами країни тимчасового перебування туриста та/або правилами міжнародних перевезень, протягом всього терміну туру. Туроператор компенсує вартість таких туристичних послуг у випадку ненадання або надання у неповному обсязі з вини туроператора. Розмір відшкодування збитків за цим пунктом договору обмежується фактичними витратами турагента на придбання ненаданих туристичних послуг.

Як вбачається із листа бронювання по заявці № 59802518 від 28.02.2018 р. заявник ФОП ОСОБА_2 забронювала у туроператора ТОВ «Оазіс Тревел Україна» для двох туристів тур з пакетом послуг, в тому числі авіапереліт рейсами BAY 7375/7376, розрахункова вартість туру 1210 доларів США, 169 доларів США комісія, до оплати 1041 доларів США /а.с.47/.

Згідно долучених до матеріалів справи копій платіжних доручень, ФОП ОСОБА_2 здійснила переказ грошових коштів на рахунок ТОВ «Оазіс Тревел Україна» 01.03.2018 р. у сумі 7105 грн. та 18.07.2018 р. у сумі 20845,76 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5 та № 54 /а.с.52, 53/.

27 червня 2018 року авіакомпанія Bravo, яка повинна була організовувати переліт туриста на власному сайті поширила інформацію, що внаслідок заборгованості ТОВ «Оазіс Тревел Україна» всі авіарейси, замовлені цим Туроператором скасовуються /а.с. 81/.

Також, 28 червня 2018 року авіакомпанія Bravo Airwaysна власному сайті поширила інформацію щодо наявної в авіакомпанії можливості здійснення всіх авіарейсів згідно графіку та, що єдиною причиною скасування рейсів до Тунісу, що були заплановані в рамках співпраці з туроператором «Оазіс», - це відмова від виконання всіх зобовязань з боку замовника /а.с.83/.

24 жовтня 2018 року позивачем ОСОБА_3 було подано претензію до ОСОБА_4 «Оазіс Тревел Україна» з вимогою про негайне повернення сплачених нею грошових коштів у розмірі 29610, 00 грн, що еквівалентно 1100 доларів США /а.с. 22-23/.

ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» № 1.6-189/1 від 02 липня 2018 року до директора ТОВ «Оазіс Тревел Україна» стверджується, що у звязку з невиконанням умов Договору № 16/3/18 від 16 березня 2018 року в частині оплати за вже надані послуги з авіаперевезень по маршрутам Київ-Туніс-Київ, Київ-Монастир-Київ, Львів-Монастир-Львів, Харків-Монастир-Харків, Київ-Джерба-Київ у період з 19 по 27 червня 2018 року перераховані раніше кошти згідно п. 5.3 вищевказаного договору як гарантійні депозити у розмірі вартості останніх рейсів по кожній із запланованих програм авіаперевезення (маршрутів), зараховуються в оплату вже виконаних авіаперевезень /а.с. 80/.

Згідно листа № 1.9-95 від 27 червня 2018 року, ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» повідомила Державну авіаційну службу про скасування ряду рейсів 27 та 28 червня 2018 року, а саме: BAY7371/7372, BAY 7373/7374, BAY 7375/7376, BAY 7377/7378, які мали виконуватися з Києва і Харкова до Монастіру (Туніс) та у зворотному напрямку через відсутність оплати рейсів з боку замовника-туроператора «Оазис» /а.с. 85/.

Згідно ст. 1 Закону України «Про туризм» туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).

Статтею 5 даного Закону визначено, що туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовується загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 12 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь.

Відповідно до ч. 15 ст. 20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 3 ст. 19-1 Закону України «Про туризм», туроператор (турагент) зобов'язаний додержуватися умов надання комплексу туристичних послуг, про які був поінформований споживач до укладення договору на туристичне обслуговування, крім випадків, коли про зміну таких умов повідомлено споживача до укладення договору або якщо зміни внесено на підставі угоди, укладеної між сторонами договору.

Частиною 7 ст. 20 Закону України «Про туризм» визначено, що кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв'язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі, погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків.

Відповідно до ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор (турагент) зобов'язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Відповідно до ч. 11 ст. 20 Закону України «Про туризм» якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов'язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Згідно із частиною 13 ст. 20 Закону України «Про туризм» права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 33 Закону України «Про туризм» передбачено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п. 3.2. Договору про надання туристичних послуг в разі, якщо невиконанням, неналежним виконанням умов цього Договору однією із Сторін іншій стороні будуть заподіяні збитки, винна сторона зобов'язується відшкодувати такі збитки в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 3 цієї статті збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо інше не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Отже, за змістом ч. 1, 2, 8, 10, 11 ст. 20, ч. 2 ст. 30, ч. ч. 1, 2 ст. 32, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про туризм», ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 526, 610, 611, 612, 623, ч. 5 ст. 653, ст. 906 ЦК України майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року.

Судом встановлено, що послуги з надання туристичних послуг, відповідно до умов договору, мав надавати саме туроператор - ОСОБА_4 «Оазіс Тревел Україна», а укладаючи договір про надання туристичних послуг ФОП ОСОБА_2, діяла на підставі, від імені, за дорученням та під контролем ОСОБА_4 «Оазіс Тревел Україна» (туроператор) згідно агентського договору.

Тому саме ТОВ «Оазіс Тревел Україна», як сторона договору про надання послуг, повинен нести відповідальність за порушення умов договору - ненадання ОСОБА_3 туристичної подорожі в Туніс.

Судом не встановлено, та сторонами не надано доказів, що невиконання умов договору сталося з вини інших осіб.

Із огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до ФОП ОСОБА_2, ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» не підлягають задоволенню, оскільки вина вказаних осіб у неотриманні туристичної послуги позивачем відсутня.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Враховуючи наведене та те, що судом встановлено, а сторонами не заперечується, що туроператором не з вини позивача не надано послуги, передбаченої п. 2.6 договору, а саме організація вказаного туру в Туніс з 01.08.2018 року по 11.08.2018 року, Туроператором було допущене істотне порушення умов вказаного договору, що спричинило наслідки у вигляді його невиконання, а тому позовна вимога про розірвання договору є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Покликання позивача на те, що ТОВ «Оазіс Тревел Україна» та ФОП ОСОБА_2 повинні нести солідарну відповідальність за порушення умов договору, суд вважає безпідставним, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Проте, ні договором, ні законом не передбачено солідарний обов'язок за порушення умов договору про надання туристичних послуг туроператора та турагента.

При цьому при укладенні договору ФОП ОСОБА_2 діяла на підставі від імені, за дорученням та під контролем ТОВ «Оазіс Тревел Україна» (туроператор), а не від свого імені, про що було відомо позивачу та зазначено в договорі.

Згідно ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Згідно із ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відтак, позовна вимога щодо стягнення із ТОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь позивача неустойки є підставною.

Таким чином, зважаючи на те, що за туристичні послуги позивачем було оплачено у розмірі 29 610 грн., а також враховуючи те, що за ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі ненадання виконавцем послуги, він сплачує споживачу неустойки у розмірі 3% загальної вартості замовлення за кожен день прострочення, розмір неустойки становить 230 958 гривень, оскільки період прострочення на час здійснення розрахунку позивачем становить 260 дні (період з 01 серпня 2018 року по 18 квітня 2019 року), 3% від 29 610 грн. становлять 888 грн. 30 коп. за кожен день прострочення.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 03 вересня 2014 року за № 6-100 цс 14.

Враховуючи, що розмір нарахованої позивачем неустойки значно перевищує розмір збитків, суд приходить до переконання про наявність підстав для зменшення її розміру на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, до 115 479,00 гривень, оскільки сума нарахованої пені за цей період значно перевищує розмір завданих позивачу збитків та вартість туру.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» 800 Євро у якості компенсації за скасування рейсу відповідно до ч. 5 ст. 104 Повітряного кодексу України суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню оскільки відповідно до ч. 1 ст. 105 Повітряного кодексу України пасажир має право на компенсацію, якщо його не поінформовано про скасування рейсу: щонайменше за два тижні до запланованого часу відправлення; у період не більше ніж за два тижні і не менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за дві години до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через чотири години після запланованого часу прибуття; менше ніж за сім днів до запланованого часу відправлення та запропоновано зміну маршруту, що дасть змогу вирушити з пункту відправлення не пізніше ніж за годину до запланованого часу відправлення та прибути у кінцевий пункт призначення не пізніше ніж через дві години після запланованого часу прибуття.

Згідно абз. 1 пп. 2.6.1 п. 2.6 Договору про надання туристичних послуг № 5980518 від 02 липня 2018 року встановлено, що саме Туроператор зобовязаний повідомити Туриста про зміну у розкладі рейсу протягом 2-х годин з моменту отримання відповідної інформації.

Як було встановлено судом, Туроператор ОСОБА_4 «Оазіс Тревел України» не повідомив Туриста про зміну у розкладі рейсу.

Крім цього, суд враховує, що вимога про стягнення компенсації із ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» заявлена позивачем на користь ОСОБА_5, яка не є стороною договору чи учасником справи.

Відповідно до вказаного, ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» не несе відповідальності за невиконання Туроператором своїх договірних зобовязань перед Туристом, а тому у позовній вимозі про стягнення з ОСОБА_4 «Авіакомпанія Браво» компенсації у розмірі 800 Євро на користь ОСОБА_5 слід відмовити за безпідставності такої.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову у цій частини, виходячи з наступного.

Позивач покликається на те, що їй та її сімї була завдана моральна шкода у зв'язку з ненаданням туристичних послуг, яку остання оцінила в 20 000,00 грн.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди.

Частиною другою ст. 33 Закону України «Про туризм» заподіяна туристу моральна шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку встановленому законом.

Відповідно до частини 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди") зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При визначені розміру моральної шкоди суд враховує положення п 9 вищевказаної постанови Пленуму ВС України, відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що діями відповідача ТОВ «Оазіс Тревел Україна» позивачу та її сімї була заподіяна моральна шкода.

Однак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що розмір такої позивачем завищений, а тому, із врахуванням обставин справи вважає, що достатнім та справедливим є стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 копійок (вимога майнового характеру 704,80 грн. та вимога немайнового характеру 704,80 грн.)

Керуючись ст. 3, 10, 12, 141, 258-259, 263-265, 268 Цивільний процесуальний кодекс України, Законом України «Про туризм» , ст. 23, 526, 541, 610-612, 623, 901-902, 1167 Цивільного кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна», Публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень», Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» про захист прав споживачів, розірвання договору про надання туристичних послуг, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору задовольнити частково.

Розірвати договір про надання туристичних послуг № 5980518 від 02 липня 2018 року, що укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазіс Травел Україна» в особі фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, яка діяла під контролем та за дорученням Товариства на підставі Агентського договору № 2014/2881 від 20.03.2014 р.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» /, м. Київ, вул. Почайнинська, 25/49/ на користь ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована: Львівська область Львів-Брюховичі, вул. Прилуцька, 6, індекс 81244/ вартість сплачених та не наданих послуг в розмірі 29 610 /двадцять девять тисяч шістсот десять/ гривень 00 коп., неустойку в розмірі 115 479 /сто п'ятнадцять тисяч чотириста сімдесят девять/ гривень 00 коп. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень, а разом 155 089 /сто пятдесят пять тисяч вісімдесят девять/ гривень 00 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» /, м. Київ, вул. Почайнинська, 25/49/ на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 /одна тисяча чотириста девять/ гривень 60 копійок.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 26 квітня 2019 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.

.