КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №359/500/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/5571/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Мельника Я.С., Сушко Л.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бориспільський відділ поліції ГУНП у Київській області, Бориспільська районна державна адміністрація, ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В :

18 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, де просила визначити заходи обмеження прав ОСОБА_2 та покласти на нього обов`язки строком до 6 ( шести ) місяців з дати набрання законної сили рішення суду, а саме:

заборонити ОСОБА_2 наближатися на визначену відстань ( 100 метрів ) до місця проживання ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 обмежити спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_3 ,

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею,

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 жовтня 2014 року був укладений шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_3 .

28 вересня 2016 року було винесено рішення Солом`янським районним судом м. Києва про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

12 березня 2018 року Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація постановила розпорядження з приводу визначення місця проживання дитини з матір`ю - ОСОБА_1 .

04 квітня 2018 року вона звернулася із заявою, щодо випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі до НПУ.

Фактично з 05 грудня 2017 року та по теперішній час ОСОБА_2 силою утримує дитину у себе та не віддає дитину для проживання з матір`ю.

14 грудня 2018 року приблизно о 19 годині за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_2 здійснив черговий скандал, що в свою чергу переріс у фізичне насильство по відношенню до неї.

В кімнаті, в якій постійно знаходиться дитина, відбувся скандал на підставі побутових питань.

ОСОБА_2 почав її бити. Потім, вона від побоїв сховалася на балконі та викликала поліцію зі свого мобільного телефону.

Коли ОСОБА_2 дізнався, що вона викликала поліцію, він дозволив їй вийти з квартири. Вона дочекалася поліцію та написала відповідну заяву про вчинені дії зі сторони ОСОБА_2 по відношенню до неї.

14 грудня 2018 року приблизно 21 години 50 хвилин вона виїхала з Києва до місця свого проживання: АДРЕСА_1

15 грудня 2018 року цілий день ОСОБА_2 телефонував їй та її подрузі ОСОБА_4 та здійснював систематичні погрози її життю та життю її подруги, яка фактично здійснює їй психологічну підтримку.

15 грудня 2018року приблизно 15 години ОСОБА_2 приїхав до м. Бориспіль на роботу до її подруги ОСОБА_4 , з якою вона знаходилися поруч та почав їй погрожувати фізичним насильством та вимагав її повернення до м. Києва, на що вона категорично відмовилася.

16 грудня 2018 року приблизно о 11 години ОСОБА_2 з дитиною приїхав до АДРЕСА_1, де вона має постійне місце проживання.

ОСОБА_2 почав знову погрожувати фізичним насильством їй, якщо вона знову не повернеться до нього в м. Київ.

Після її відмови їхати разом з ним до Києва, ОСОБА_2 достав пістолет та почав погрожувати вбивством їй, її подрузі ОСОБА_4 та її дванадцятирічній дитині.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2019 року у задоволені поданої заяви відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що заявлені вимоги про видачу обмежувального припису задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Не погоджуючись із ухваленим судом рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подану заяву.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 22 жовтня 2014 року сторони уклали шлюб від якого мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 6 ).

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с. 7 ).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання №1897 від 11 грудня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 ( а.с. 8 )

Відповідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною інвалідом ( а.с. 9 ).

Розпорядженням №156 від 12 березня 2018 року Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації визначено місце проживання ОСОБА_3 з матір`ю - ОСОБА_1 , яку зобов`язано не чинити перешкоди у спілкуванні дитини з батьком, абатька - брати участь у вихованні дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері ( а.с. 10 ).

Згідно матеріалів кримінального провадження №0013264 вбачається, що 21 грудня 2017 року, приблизно о 08 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час словесного конфлікту, спричинив тілесні ушкодження колишній дружині - ОСОБА_1 ( правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України, дата внесення до ЄРДР 21 грудня 2017 року, заявник ОСОБА_1 ), а відповідно до кримінального провадження №0002896 встановлено, що 27 березня 2018 року, близько 20 години, за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_1 - правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України, дата внесення до ЄРДР 30 березня 2018 року, заявник ОСОБА_1 , ( а.с. 18, 19 ).

04 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Національної поліції України із заявою щодо випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі ОСОБА_2 ( а.с. 20 ).

Листом №5481/48/04-2018 від 17 квітня 2018 року Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві, адресованого ОСОБА_1 зазначено, що за захистом своїх прав вона вправі звернутися до суду в порядку цивільного судочинства ( а.с. 22 ).

Разом з тим, з листа Національної поліції України від 16 березня 2018 року вбачається, що за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1 Дарницьким управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування в окремому кримінальному провадженні ( а.с. 17 ).

Проте, незважаючи на те, що ОСОБА_2 жодного разу не був притягнутий до адміністративної чи кримінальної відповідальності стосовно вчинення насильства в сім`ї, на переконання апеляційного суду, зазначені докази в своїй сукупності підтверджують факт тривалого психологічного насильства в сім`ї.

Також, в суді першої інстанції свідок - ОСОБА_4 повідомив, що 14-16 грудня 2018 року ОСОБА_2 погрожував їй та ОСОБА_1 в телефонному режимі і безпосередньо.

Крім того, зазначила що в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 погрожував ОСОБА_1 вогнепальною зброєю.

Також зазначила, що такі погрози від ОСОБА_2 адресовані ОСОБА_1 відбуваються систематично ( а.с. 31, 32-33 ).

Зазначене, додатково свідчить про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, з точки зору другої інстанції, з метою мінімізувати ризики домашнього насильства, попередження негативної поведінки ОСОБА_2 у майбутньому та з метою можливого виправлення його негативної поведінки щодо ОСОБА_1 , подану заяву слід задовольнити частково і видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 та визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки строком в 5 ( п`ять ) місяців, зокрема, заборонити ОСОБА_2 наближатися на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, починаючи з 14 травня 2019 року.

Разом з тим, подана заява в частині видачі обмежувального припису щодообмеження спілкування ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , не підлягає до задоволення, оскільки заявником не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту заподіяння такого домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_3 .

Окрім цього, на переконання апеляційного суду, таке обмеження без вагомих на це підстав буде порушувати права ОСОБА_2 на участь у вихованні свого сина - ОСОБА_3 , розпорядження №156 Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 12 березня 2018 року ( а.с. 10 ).

Крім іншого, апеляційний суд вважає, що строк дії обмежувального припису строком в 5 місяців, а не 6, як того просить заявниця, в повній мірі забезпечить ОСОБА_1 достатній спокій від потенційних проявів насильства з боку ОСОБА_2 , а також матиме належний ефект стосовно ОСОБА_2 , що сприятиме усвідомлення ним його негативної поведінки та унеможливлення такої поведінки в майбутньому.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 1-5, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 5, 10-13, 51, 76-81, 263, 350-6 ЦПК України, ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення щодо відмови в задоволенні поданої заяви.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, знайшли своє часткове підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення її заяви про видачу обмежувального припису у відповідності до ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за її обґрунтованістю та доведеністю у зазначеній апеляційним судом частині.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Бориспільський відділ поліції ГУНП у Київській області, Бориспільська районна державна адміністрація, ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 та визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки строком в 5 ( п`ять ) місяців, зокрема,

заборонити ОСОБА_2 наближатися на 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_1 ,

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею,

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, починаючи з 14 травня 2019 року.

В решті заяву залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Я.С. Мельник

Л.П. Сушко