Дата документу 26.04.2019 Справа № 554/3382/19
Справа 6/554/188/2019
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2019 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави В.М. Бугрій за участю секретаря судового засідання Сорока Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1, звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, а саме ОСОБА_2.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області знаходиться виконавче провадження №50674667 з виконання виконавчого листа №6-11/11 виданого 09.08.2011 року про стягнення боргу у розмірі 4053,00 грн

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, дата народження 16.09.1970 року, РНОКПП 258261999.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження виконавцем 14.04.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

В результат перевірки майнового стану ОСОБА_2, встановлено, що майна, на яке можливо звернути стягнення, за боржником не розшукано. Місце роботи не встановлено. Відкриті рахунки відсутні. На обліку в органах ПФУ на обліку не перебуває.

Державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1, але перевірити майновий стан боржника не вдалося, так як доступу до помешкання надано не було, про що складено відповідні акти від 07.07.2017, 16.11.2018, 09.04.2019 року.

Виконавцем 07.07.2017, 16.11.2018 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 18.02.2019 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FN №847536, виданим 12.09.2017 року органом видачі 5311.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

У судове засідання державний виконавець не зявився.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши подання, вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну» невиконання рішення суду є підставою для заборони виїзду з України.

Вимогами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

За таких обставин, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки на теперішній час заборгованість за виконавчим документом не погашена.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїду за кордон громадянина України ОСОБА_2, дата народження 16.09.1970 року, РНОКПП 258261999, АДРЕСА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 6-11/11 виданим 09.08.2011 про стягнення боргу у розмірі 4053,00 грн.

Тимчасове обмеження права виїзду за кордон покласти на Державну прикордонну службу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М.Бугрій