Проваження № 22-ц/824/5997/2019 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 квітня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів: Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Зубленка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 15 січня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м.Києва від 13 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи Міністерство внутрішніх справ України, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування розпорядження державної адміністрації про зняття з квартирного обліку,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м.Києва від 13 червня 2016 року. Заяву мотивував тим, що вказаним рішенням суду відмовлено у задоволенні його позову до Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про скасування розпорядження державної адміністрації про зняття його та членів його родини з квартирного обліку за місцем реєстрації. Відмовляючи у позові, суд виходив із того, що підставою зняття з обліку його та членів його родини було встановлення факту подання ним недостовірних відомостей про його постійне місце проживання, які стали підставою для взяття на облік. Оскаржуючи таке рішення, він не підтвердив належними і допустимими доказами підстави позову щодо незаконності дій відповідача при знятті його та членів його родини з квартирного обліку у відповідності до положень п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою РМ УРСР та Української республіканської ради профспілок від 11 грудня 1984 року.

Вказував, що підставами перегляду судового рішення є істотні для справи обставини, які полягають у наступному. У листопаді 2017 року він звернувся до Конституційного Суду України із конституційною скаргою щодо перевірки на відповідність Конституції України положень п.15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, яка йому повернута. Не погодившись із

- 2 -

цим він 16 січня 2018 року звернувся до Конституційного Суду України з проханням розглянути його скаргу у колегії, проте виконуючий обов'язки голови листом від 05 лютого 2018 року роз'яснив йому, що згідно вимог ст.ст.55, 56 Закону України «Про Конституційний Суд» об'єктом конституційної скарги може бути лише закон України чи його окремі положення. Враховуючи, що суд при ухваленні 13 червня 2016 року рішення в даній справі, керувався положеннями Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, а не законами, то це позбавляє його права звернутися із відпоідною скаргою до Конституційного Суду України. Вважає, що із прийняттям Закону України «Про Конституційний Суд», який набрав чинності 03 серпня 2017 року, постановлення судових рішень має відбуватися виключно на підставі Закону України, а не іншого підзаконного акту. Отже, зі зміною зазначеного закону змінилися і підстави прийняття судових рішень, що в даному випадку треба вважати нововиявленою обставиною.

Посилаючись на дану обставину як на нововиявлену згідно п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України, просив переглянути рішення Печерського районного суду м.Києва від 13 червня 2016 року, скасувавши його та ухвалити нове рішення, яким його позов задоволити.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 15 січня 2019 року заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишена без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, переглянути і скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення його вимог у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. Скарга мотивована хибністю висновків суду про те, що вказані ним у заяві обставини, а саме факт зміни Закону України «Про Конституційний Суд України», не є нововиявленими. Вважає, що рішення суду має бути обгрунтоване посиланням на Закон, однак суд проігнорував факт ухвалення судового рішення на підзаконному акті, а не на законі, що порушує його конституційне право на звернення із конституційною скаргою до Конституційного Суду України

Заявник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник МВС України Отрода Т.Ю. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність і обгрунтованість судової ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Решта учасників - відповідач Печерська районна в місті Києві державна адміністрація та треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з'явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без задоволення, суд обгрунтовував свої висновки тим, що обставини, на які посилається заявник в обгрунтування перегляду судового рішення,

- 3 -

не є нововиявленими обставинами і відповідно не впливають на законність постановленого рішення Печерського районного суду м.Києва від 13 червня 2016 року та не спростовують його висновків, а тому згідно ч.1 ст.362 ЦПК України відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ч.1 ст.423 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом вказаних норм нововиявленими обставинами є правові факти, які мають наступні ознаки: вони мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи; вони не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Аналогічні роз'яснення містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», згідно якого нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч.2 ст.361 ЦПК).Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1,2 ч.2 ст.361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Печерського районного суду м.Києва від 13 червня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про зняття позивача та членів його родини з квартирного обліку за місцем реєстрації.

Вказане рішення суду залишене без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 18 жовтня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року.

При розгляді справи судами встановлено, що оскаржуваним розпорядженням Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 03 грудня 2013 року було затверджено спільне рішення адміністрації та Центральної житлової комісії Міністерства внутрішніх справ України від 16 грудня 2009 про зняття з квартирного обліку деяких працівників МВС України та членів їх родин, в тому числі ОСОБА_1 та членів його родини. Підставою для зняття позивача з обліку було встановлення порушень позивачем п.п.5 п.26 та п.15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і

- 4 -

надання їм житлових приміщень в Українській PCP, затверджених постановою РМ УРСР та Укрпрофспілки від 11 грудня 1984 року, а саме: подання ОСОБА_1 недостовірних відомостей щодо його постійного місця проживання, які стали підставою для взяття на облік.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами підстави позову щодо незаконності дій відповідача при знятті його та членів його родини з квартирного обліку.

Також, судом встановлена відсутність підстав для перегляду вказаного рішення за нововиявленими обставинами з огляду на те, що факт зміни законодавсва, зокрема набрання чинності Законом України «Про Конституційний Суд України» не є нововиявленою обставиною щодо даної справи.

За таких обставин суд обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги про те, що вказані ОСОБА_1 у заяві обставини, а саме факт зміни Закону України «Про Конституційний Суд України», є нововиявленими не грнутуються на законі.

Як вище вказувалося за змістом п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України нововиявленими обставинами є правові факти, які мають наступні ознаки: вони мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи; вони не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Факт зміни законодавства взагалі не відноситься до жодної з підстав, передбачених ч.2 ст.423 ЦПК України для перегляду судових рішень за нововиявленими обстаивнами.

Якщо сторона вважає, що суд невірно застосував норми матеріального парва, то вона має право оскаржити таке рішення у апеляційному або касаційному порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду має бути обгрунтоване виключно посиланням на Закон, а не на підзаконний акт, безпідставні та суперечать закону.

Відповідно до ст.8 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення 13 червня 2016 року) суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1). Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України (ч.2).

Аналогічні положення містить ст.10 ЦПК україни в редакції на даний час.

Отже, процесуальний закон чітко визначає право суду застосовувати не тільки закони а й підзаконні нормативні акти, а відтак суд вірно застосував Правила, які діють на території України відповдіно до п.1 розділу ХV Перехідних положень Конституції України, згідно якого закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Доводи скарги про те, що ухвалення такого рішення порушує конституційне право ОСОБА_1 на звернення із конституційною скаргою до Конституційного Суду України взагалі не стосуються і не пов'язані із можливістю перегляду судвого рішення за нововиявленими обстаивнами.

Окрім того, відхиляючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд у прийнятті даної постанови керується в тому числі принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України», від 18 листопада 2004 року у справі «Праведная проти Росії», від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», від 03 квтіня 2008 року у справі «Понамарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов'язкового до

- 5 -

виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано, а судом не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 15 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: