№ 2/325/48/2019
№ 325/2064/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря судового засідання Орманджи Ф.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт,Приазовське Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВАГРО», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Сурож», Приазовська районна державна адміністрація, в особі відділу державної реєстрації та надання адміністративних послуг, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , просила суд: 1) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 05.01.2018 року, зареєстрований 20.03.2018 року, номер запису про інше речове право 25376789 у виконавчому комітеті Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АЗОВАГРО»; 2) скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 4,1995 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, здійсненої державним реєстратором виконавчого комітету Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, на підставі договору оренди землі від 05.01.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «АЗОВАГРО», зареєстрований 20.03.2018 року, номер запису 25376789.

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 4,1995 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. 19.04.2017 року був зареєстрований договір оренди цієї земельної ділянки, відповідно до умов якого позивачка передала земельну ділянку в оренду ТОВ «Сурож» на строк 7 років, до 18.04.2024 року. У лютому 2018 року ТОВ «Сурож» повідомило позивача, що відповідно до інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, на зазначену земельну ділянку зареєстровано право оренди ТОВ «АЗОВАГРО» на підставі договору оренди від 20.03.2018 року, відповідно договір оренди з ТОВ «Сурож» розірвано. Вказаний договір оренди з ТОВ «АЗОВАГРО» і жодні додатки до нього ОСОБА_1 не підписувала, а тому такий договір має бути визнаний недійсним. Оригінал договору знаходиться у відповідача, у зв`язку з чим позивач письмово зверталась до відповідача для надання їй примірника оригіналу договору, але відповідач цього не зробив. Також, з приводу факту підроблення підпису на договорі, позивач зверталась із заявою до національної поліції.

Ухвалою судді від 17.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання, задоволено клопотання позивача і витребувано: у відповідача оригінал оспорюваного договору оренди земельної ділянки; у відділі державної реєстрації та надання адміністративних послуг Приазовської районної державної адміністрації - реєстраційну справу про реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі оспорюваного договору оренди.

Ухвалою суду від 13.02.2019 року, в підготовчому засіданні задоволено клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів.

Ухвалою судді від 26.03.2019 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10.04.2019 року.

Ухвалою суду від 10.04.2019 року, підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у підготовчі засідання та в судові засідання уповноваженого представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток і ухвал суду, відзив на позов або письмові пояснення по суті позову не надав.

Представник третьої особи ТОВ «Сурож» в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. У письмових поясненнях зазначив, що між ТОВ «Сурож» і позивачем укладено договір оренди земельної ділянки 14.11.2016 року, строком на сім років, який зареєстрований 19.04.2017 року. Учасники ТОВ «Сурож» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які обіймали посади директора і головного бухгалтера, без відома та дозволу інших учасників розривали договори оренди землі, укладені з ТОВ «Сурож». У зв`язку з цим, протоколами загальних зборів від 09.01.2018 року їх було відсторонено і виключено зі складу учасників товариства. Згідно з інформацією Реєстру, директором ТОВ «АЗОВАГРО» є ОСОБА_3 . У лютому 2018 року при поданні звітності товариство дізналось про реєстрацію договору оренди земельної ділянки з ТОВ «АЗОВАГРО», предметом якого була та сама земельна ділянка, орендована раніше ТОВ «Сурож». При спілкуванні з ОСОБА_1 з`ясувалось, що вона не підписувала такого договору оренди. У зв`язку з цим, вважають позовні вимоги обґрунтованими.

Представник третьої особи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області, в особі відділу державної реєстрації та надання адміністративних послуг, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На виконання ухвали суду надані копії реєстраційної справи з реєстрації оспорюваного договору оренди земельної ділянки.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 84 ЦПК України суд наділений правом витребування доказів. Частиною 7 зазначеної статті встановлено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Статтями 13, 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

На підставі ст. 16 Закону України «Про оренду землі», укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно зі ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянкиплощею 4,1995 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Ганнівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 31.07.2006 року.

14.11.2016 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Сурож» в особі директора ОСОБА_3 укладено договір оренди, відповідно до умов якого, позивач передала в користування ТОВ «Сурож» належну їй земельну ділянку, за плату, строком на сім років. Вказаний договір містить додатки і був зареєстрований 19.04.2017 року у встановленому законом порядку, що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.04.2017 року.

У лютому 2018 року від ТОВ «Сурож» позивач дізналась, що стосовно зазначеної земельної ділянки зареєстровано право оренди ТОВ «АЗОВАГРО» на підставі договору оренди від 05.01.2018 року.

Відповідно до письмових копій матеріалів реєстраційної справи № 245, зроблених з електронних копій документів, встановлено, що матеріали містять копію угоди про розірвання договору оренди від 15.12.2017 року, укладеної 14.11.2016 року між ТОВ «Сурож» в особі директора І.І. Романенко та ОСОБА_1 , а також копію договору оренди земельної ділянки від 05.01.2018 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в користування ТОВ «АЗОВАГРО» в особі директора ОСОБА_3 земельну ділянку площею 4,1995 га кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, за плату, строком на сім років. Будь-які додатки до договору відсутні.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2018 року, відомості про право оренди ТОВ «АЗОВАГРО» земельної ділянки площею 4,1995 га кадастровий номер НОМЕР_1 , зареєстровано за номером НОМЕР_3 , виконавчим комітетом Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Сурож» від 09.01.2018 року, було вирішено виключити зі складу учасників ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Як свідчить надана інформація з відкритого реєстру юридичних осіб, керівником ТОВ «АЗОВАГРО» є ОСОБА_3 .

Заявляючи даний позов, ОСОБА_1 наполягала на тому, що не підписувала оспорюваного договору оренди земельної ділянки, отже такий правочин не був наслідком її волевиявлення і не відповідав її внутрішній волі.

Підтвердження або спростування вказаних обставин потребує спеціальних знань, а тому ухвалою суду від 13.02.2019 року було призначено почеркознавчу експертизу.

Крім цього, суд ухвалами від 17.12.2018 року, 13.02.2019 року зобов`язував відповідача надати оригінал оспорюваного договору оренди земельної ділянки для проведення експертного дослідження.

Проте, вказані ухвали не були виконані відповідачем, при цьому підстави невиконання суду не повідомлено. Ненадання оригіналу договору унеможливило проведення у справі експертизи, що неможливо без надання експерту матеріалів у виді оригіналу договору.

Враховуючи таку поведінку відповідача, суд, керуючись положеннями ч. 7, 10 ст. 84, ст. 109 ЦПК України визнає встановленим факт того, що підпис на оспорюваному договорі оренди земельної ділянки належить не ОСОБА_1 , а іншій особі.

Відповідно, є доведеним, що такий договір укладений поза волею позивача як орендодавця, а тому суперечить ч. 3 ст. 203 ЦК України, і має бути визнаний недійсним.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Так як законом передбачене скасування державної реєстрації права, в разі визнання договору оренди недійсним, не потребує додаткового скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки рішенням суду. Тим паче, що реєстраційний орган залучений у справі не відповідачем, а третьою особою, дії якого не оскаржуються.

З наведених підстав вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81-82, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВАГРО», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Сурож», Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області, в особі відділу державної реєстрації та надання адміністративних послуг, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 05.01.2018 року, зареєстрований 20.03.2018 року, номер запису про інше речове право 25376789 у виконавчому комітеті Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та товариством з обмеженою відповідальністю «АЗОВАГРО» (, місцезнаходження: 72417, Запорізька область, Приазовський район, село Прудентове, вулиця Дружби, будинок 30 Б).

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВАГРО» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 20 червня 2018 року.

Суддя О.П.Пантилус