Справа № 444/3305/18
Провадження № 2/444/370/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

свідка ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22 жовтня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 165. Від даного шлюбу дітей немає.

Стверджує, що за час перебування у шлюбі з відповідачем в них життя не склалося, щораз були нескінченні сварки, непорозуміння і небажання чути одне одного, йти на поступки одне одному.

Зазначає, що вони разом не проживають від серпня 2017 року, не ведуть разом господарства, відповідач не цікавиться і не допомагає їй.

Отже після цього вона прийняла рішення про те, щоб звернутися в суд з позовом про розірвання шлюбу.

На даний час переконана, що шлюб між ними є помилковим, тому просить не надавати строк для примирення.

Вважає, що сімя остаточно розпалася і зберегти її неможливо, подальше спільне життя з відповідачем неприйнятне для неї, вона втратила до нього почуття любові, поваги і розуміння.

А тому просить розірвати шлюб. Судовий збір просить не стягувати з відповідача. Прізвище після розірвання шлюбу просить дошлюбне Мацевко.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Не заперечує проти їх задоволення.

Пояснив, що вже тривалий час не проживає разом із позивачем.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що проживає тривалий час із ОСОБА_1, має почуття любові до неї. Дізнався, що ОСОБА_1 перебуває на 12 тижні вагітності. Визнає батьківство щодо зачатої дитини.

Заслухавши думку позивача, відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 292821, яке видано Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 22.10.2016 року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище-Мацевко) ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 22.10.2016 року у Жовківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис № 165.

У позивача та відповідача від даного шлюбу дітей немає, про що зазначено позивачем та визнано відповідачем.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання є нескінченні сварки, непорозуміння і небажання чути одне одного, йти на поступки одне одному, байдужість чоловіка до інтересів сімї, втрата зі сторони позивача почуття любові, поваги і розуміння до відповідача.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Суд враховує, що на час подання позову позивач ОСОБА_1 не була вагітною, а завагітніла під час розгляду справи в суді.

Крім того суд враховує, що свідок ОСОБА_3 визнав батьківство щодо зачатої дитини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач визнав позов, не заперечує проти його задоволення.

А тому суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А тому вимога позивача про зміну їй прізвища на дошлюбне «Мацевко» підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 704 грн. 80 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією (а. с. 1).

В той же час, суд враховує, що позивач просить судовий збір з відповідача не стягувати, а тому незважаючи на те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, питання стягнення з відповідача судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, не підлягає вирішенню, не є предметом розгляду справи, оскільки суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог.

Керуючись статтями 23, 141, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище- Мацевко) ОСОБА_4, який зареєстровано 22.10.2016 року у Жовківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 165.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінити прізвище на дошлюбне «Мацевко».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.

Повний текст рішення складено 24.04.2019 року.