Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 359/5884/17

провадження № 61-36234св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Марбет»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2018 року у складі судді: Березовенко Р. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ТОВ «Марбет» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2018 року позов ТОВ «Марбет» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Марбет» грошові кошти - заборгованість за підзвітними та неповернутими грошовими коштами в сумі 14 626,42 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2018 року.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 29 березня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2018 року залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилався на тяжкий майновий стан, повну відсутність грошових коштів, надав довідку з Пенсійного фонду України за 2006-2016 роки, однак не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують відсутність у нього коштів на оплату судового збору на момент подачі апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні повторного клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору і апеляційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2018 року визнано неподаною та повернуто.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що звертаючись до суду повторно з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилався на відсутність грошових коштів через те, що він ніде не працює, оскільки не має можливості працевлаштуватися за місцем свого проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких забезпечує його працююча дружина, але цих коштів вистачає лише на забезпечення життєво необхідних потреб сім'ї, тому просить врахувати важкий матеріальний стан його сім'ї та не позбавляти його права на судовий захист.

На підтвердження доводів клопотання надав довідку з ДФС № 1062 від 04 квітня 2018 року, в якій відображено отримання його доходів за період з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2017 року, однак не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують відсутність у нього коштів на оплату судового збору на момент подачі апеляційної скарги, а саме, на 20 лютого 2018 року, а також доказів існування інших істотних обставин, на які заявник посилається в клопотанні (докази наявності дітей, докази того, що він не працює).

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 в повторному клопотанні про звільнення від сплати судового збору не довів, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, і не подав до суду докази на підтвердження цього, апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Аргументи учасників справи

У травні 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. При цьому посилається на те, що апеляційний суд порушив норми процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 є безробітним і він надав докази відсутності доходів станом на 20 лютого 2018 року.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженої ухвали), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 686/114/16-ц (провадження № 61-16723св18) зроблено висновок, що «відмовляючи у задоволенні заяви про зменшення розміру судового збору та одночасно визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд не надав можливості особі, яка з нею звернулась, відреагувати на позицію суду щодо вирішення заявленого клопотання. Таким чином, повертаючи скаргу і вирішуючи питання про зменшення розміру судового збору, апеляційний суд неправильно застосував положення ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та статті 6 Конвенції».

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 29 березня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2018 року залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилався на тяжкий майновий стан, повну відсутність грошових коштів, надав довідку з Пенсійного фонду України за 2006-2016 роки, однак не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують відсутність у нього коштів на оплату судового збору на момент подачі апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали 06 квітня 2018 року ОСОБА_1 заявив повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Звертаючись до суду повторно з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилався на відсутність грошових коштів через те, що він ніде не працює, оскільки не має можливості працевлаштуватися за місцем свого проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких забезпечує його працююча дружина, але цих коштів вистачає лише на забезпечення життєво необхідних потреб сім'ї, тому просить врахувати важкий матеріальний стан його сім'ї та не позбавляти його права на судовий захист. На підтвердження доводів ОСОБА_1 надав довідку з ДФС № 1062 від 04 квітня 2018 року, в якій відображено отримання його доходів за період з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні повторного клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та апеляційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2018 року визнано неподаною та повернуто.

За таких обставин, відмовивши у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд не надав можливості особі, яка звернулась з апеляційною скаргою виконати вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права. Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2018 року скасувати.

Справу № 359/5884/17 передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала апеляційного суду Київської області від 11 квітня 2018 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат