Дата документу 02.05.2019 Справа № 310/5125/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/5125/18 Головуючий у 1 інстанції: Білоусової О.М.
провадження № 22-ц/807/1501/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 у особі ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ПАТ по ГГ «Запоріжгаз», в якому зазначила, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1, у якому відповідно до укладеного договору № їй було встановлено газовий лічильник із заводським номером 0166705.

23.03.2018р. представником ПАТ «Запоріжгаз» встановлено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме: пошкодження, розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу № R 13034414, про що складено акт про порушення № 1572.

27.03.2018 представником ПАТ «Запоріжгаз» був складений протокол № 000503 направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову перевірку з метою перевірки та підтвердження факту несанкціонованого втручання в роботу приладу. 30.03.2018 була проведена повірка газового лічильника № 0166705, про що було складено паспорт на побутовий лічильник, де зазначено, що порушень немає, лічильник придатний.

11.04.2018 представником ПАТ «Запоріжгаз» був складений акт № 915387, згідно з яким вищевказаний лічильник було встановлено на місце після повірки та опломбовано. Тобто, не було доведено факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. Але в подальшому вона отримала листа від 01.06.2018 з додатками, в якому зазначено, що комісією було розглянуто вищевказаний акт про порушення та був здійснений перерахунок (донарахування) об'ємів (обсягів) природного газу за період з 24.09.2017 року по 23.03.2018 рік на суму 33 530,61 грн., про що було складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму (обсягу) природного газу і його вартості від 30.05.2018, де зазначено, що розрахунок було здійснено відповідно до вимог «Кодексу газорозподільних систем», а також було складено та надіслано рахунок на оплату вартості не облікованого (донарахованого) об'єму (обсягу) природного газу від 30.05.2018 року.

Зазначила, що законом чітко встановлено, що порушенням є тільки несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема, лічильника газу), але не пошкодження - розірвання пломбувального матеріалу. Оскільки несанкціонованого втручання не було, що доведено під час повірки лічильника, а є лише пошкодження пломбувального матеріалу, яке відбулося внаслідок часу та погодних умов, так як лічильник стоїть на вулиці, то покладення на неї відповідальності бути не повинно.

Посилаючись на вказані обставини, просила визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування заборгованості в розмірі 33 530,61 грн. за несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, а саме: пошкодження - розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу, оформлене Актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об'єму (обсягу) природного газу і його вартості від 30.05.2018 року на підставі Акту про порушення № 1572 від 23.03.2018 року, стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_3 у особі ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на скаргу відповідач зазначає, що його дії відповідають положенням Кодексу газорозподільних систем, а визнання нарахування не облікованого обсягу природного газу не відповідає встановленим статтею 16 ЦКУ способам захисту, тому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із ст. 274 ч. 1, п.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, даний спір за визначеними статтею 274 ЦПК України критеріями відноситься до категорії малозначних.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального

права.

Судом встановлено, що позивач є споживачем за договором постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до копії акту про порушення № 1572 від 23.03.2018 року, складеного за участю споживача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено наявність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, а саме пошкодження - розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу № R 13034414 (а.с. 14-15)

27.03.2018 представником ПАТ «Запоріжгаз» складений протокол № 000503 направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову перевірку (а.с. 16).

30.03.2018 була проведена повірка газового лічильника № 0166705, про що було складено паспорт на побутовий лічильник, в якому вказано, що лічильник придатний (а.с. 18).

Відповідно до акту-розрахунку не облікованого (донарахованого) об'єму (обсягу) природного газу і його вартості від 30.05.2087 року з приводу виявленого порушення у позивача, вартість не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу становить 33 530,61 грн. ( а.с. 20).

Саме здійснення нарахування не облікованого обсягу газу в сумі 33530,61 грн. і просила визнати неправомірним позивач.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 до ПАТ "Запоріжгаз" про захист прав споживача у вказаний нею спосіб не підлягає задоволенню, оскільки захист права, яке може бути порушене в майбутньому, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 16 ЦК України.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що як складений працівниками ПАТ «Запоріжгаз» акт про порушення від 23.03.2018 року, протокол направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку від 27.03.2018 року, так і акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму (обсягу) природного газу і його вартості від 30.05.2018 року, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, є внутрішніми документами ПАТ «Запоріжгаз» і не належать до актів у розумінні ст. 16 ЦК України. Вони

не є обов'язковими до виконання ненормативними актами, а лише фіксацією виявленого

порушення. Отже певних обов'язків на позивача вони безпосередньо не покладають, а відтак не порушують його права та інтереси.

Таким чином, оскарження дій лише щодо факту проведення нарахування заборгованості, як і самого акта-розрахунку, які не встановлюють для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав.

Вказані документи можуть бути доказами під час вирішення іншого спору, в якому оспорюються дії, рішення, які є обов'язковими для виконання, зокрема, при визнанні неправомірними дій відповідача у разі відключення від газопостачання або при заявленому позові про стягнення збитків, завданих споживачем, вирішуючи які, суд зобов'язаний дати оцінку названим документам.

За вказаних обставин, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов вірного висновку, що вимоги, заявлені позивачем, не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченим ст. 16 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом не надано належної оцінки тим обставинам, що в позові оскаржувались саме незаконні дії відповідача щодо встановлення та фіксування у спірному акті порушення позивачем законодавства в сфері газопостачання за відсутності такого порушення, є не обґрунтованими, оскільки суд не надавав оцінки діям відповідача щодо факту самого порушення та складеним на його підставі актам, протоколам та розрахункам, лише визнавши неналежним такий спосіб захисту.

Та в скарзі представник позивача знову викладає всі обставини по суті, свої вимоги та просторово наводить положення Кодексу газорозподільних систем, але не спростовує висновки суду, що обраний ним спосіб захисту не передбачений нормами матеріального права, оскільки розрахунки не є тими ненормативними актами, які підлягають визнанню неправомірними або скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування або зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 у особі ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 лютого 2019 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 02 травня 2019 року.

Головуючий:

Судді: