УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/204/15-к

26 квітня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Цвіркуна О.С.,

при секретарі Забейді А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль подання головного державного виконавця Петрової Вікторії Олександрівни, яке погоджене із начальником Костопільського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

До Костопільського районного суду надійшло подання головного державного виконавця Костопільського районного відділу ДВС України Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобовязань, покладених на нього виконачим листом № 564/204/15-к виданий 13.10.2017 року про стягнення моральної шкоди 5000 грн.

В обгрунтування подання покликається, на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 56473762 з виконання виконавчого листа № 564/204/15-к виданий 13.10.2017 про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, дата народження 17.12.1997 року, РНОКПП: НОМЕР_1.

25.05.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Однак, рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої стаття 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів та керуючись ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України" державний виконавець просить подання задовольнити.

Державний виконавець Петрова В.О. в судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертається до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

З подання державного виконавця вбачається, що 25.05.2018 року головним державним виконавцем Костопільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56473762 про примусове виконання вироку Костопільського районного суду № 564/204/15-к від 09 липня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Зазначеною постановою боржника було зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови було направлено сторонам виконавчого провадження.

Державний виконавець зазначає, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження».

З матеріалів подання вбачається, що згідно довідок Пенсійного Фонду України боржник не працює за цивільно-правовими договорами та пенсію не отримує, згідно довідок Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 рахунків відкритих у банківських установах не має та інформації стосовно боржника-фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сумм утриманого з них податку в ДРФО відсутні.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Відповідно до довідки Головного управління Держпродспоживслужби у Рівненській області зареєстрованої техніки за боржником не значиться, згідно довідки Сіністерства внутрішніх справ України за ОСОБА_2 транспортні засоби не зарестровані.

Згідо акту державного виконавця від 11.04.2019 року боржник за адресою вказаною у виконавчому документі м. Костопіль, вул. Мазепи, 10, відсутній, у зв'язку з тим, що перебуває за кордоном.

Державний виконавець зазначає, що на його запити Державною прикордонною служби України 13.04.2019 року повідомлено про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово перетинав державний кордон України. За повідомленням Державної міграційної служби України від 30.11.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FN № 734109, виданий 04.09.2017 року органом видачі 5610.

Державний виконавець у своєму поданні зазначає, що ОСОБА_2 на виклики щодо явки до виконавця не з'являється, про причини неявки не повідомляє.

Враховуючи викладене та те, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань, щодо відшкодування моральної шкоди, не вживає заходів щодо виконання вироку за рахунок належного йому майна, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 564/204/15-к виданий 13.10.2017 року.

Згідно зі ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п.5 ч.1 ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобов'язань, але і ухилення від їх виконання.

Ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Особа, про обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов'язання, викладена у рішенні ЄСПЛ у справі «Хлюстов проти Росії».

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтвердили факт умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань покладених на нього виконавчим листом №564/204/15-к виданий 13.10.2017 року.

Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобов'язання самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків.

Оскільки подання державного виконавця Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та додані до нього матеріали не містять фактів, які б доводили факт ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього зобов'язань, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258-260, 268,441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Петрової Вікторії Олександрівни, яке погоджене із начальником Костопільського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяОСОБА_5