Дата документу 25.04.2019
Справа №320/1515/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Колодіної Л.В.,

за участю секретаря Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання Зінов`єва ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлою 09 липня 2005 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на квартиру № 34 за адресою: Запорізька область м. Мелітополь, вул. Гоголя, буд № 140, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 09 липня 2005 року.

В обґрунтування позову зазначає, що він, ОСОБА_1, є рідним онуком своєї бабусі ОСОБА_4, яка померла 09 липня 2005 року. Позивач народився 03 лютого 1977 року. Його батьками є ОСОБА_5 і ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_6. Відповідно до свідоцтва про народження матірю його матері записана ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Його батьки уклали шлюб 18 липня 1975 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу. У власності його бабусі ОСОБА_4 перебувала квартира № 34 за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Гоголя буд № 140. За життя його бабуся склала заповіт, посвідчений нотаріально, у якому належну квартиру заповіла йому. Останні роки свого життя до дня своєї смерті його бабуся ОСОБА_4 постійно проживала разом з ним у належній їй квартирі. Крім того, після її смерті він продовжує проживати у вказаній квартирі до теперішнього часу. Проживаючі разом, він забезпечував її належними умовами проживання та харчування, своєчасним доглядом та лікуванням. 09 липня 2005 року померла його бабуся ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй квартиру. Вони з відповідачкою ОСОБА_2 будь-яких заяв про прийняття спадщини у нотаріальну контору не подавали. Його матір є претендентом у спадкоємці першої черги за законом після бабусі. Спадкова справа після смерті бабусі не заводилась. На день смерті його бабусі за адресою її реєстрації інших зареєстрованих осіб не було. У лютому 2019 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру після померлої бабусі. 13 лютого 2019 року нотаріус видала йому письмові пояснення за № 138/01.16 про необхідність звернення до суду з питань прийняття спадщини у судовому порядку, оскільки він пропустив шестимісячний термін подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки юридична необізнаність не є поважною причиною для поновлення строку прийняття спадщини, підстав для звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для спадкування в нього немає, однак враховуючи те що він постійно проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті, в нього є інші підстави звернення до суду для оформлення його спадкових прав. Крім того, в нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому оформлення спадщини після бабусі у нотаріальній конторі взагалі не є можливим. На даний час він бажає оформити спадщину, що залишилась після спадкодавця, однак, у нього відсутня можливість зробити це. По-перше, йому потрібно встановлювати юридичний факт постійного проживання разом із спадкодавцем на день його смерті, що надає йому можливість оформити спадкові права. Подруге, відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Оскільки на теперішній час відсутні відомості щодо прийняття спадщини шляхом подання заяви або постійного проживання зі спадкодавцем, тобто відсутні документи, що підтверджують факт прийняття спадщини, йому потрібно вказаний факт встановити судом. Він не має можливості оформити своє право на спадкове майно шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.04.2019 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Сторони в судове засідання не зявились.

Від представника позивача адвоката ОСОБА_8 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає.

Від відповідачки до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обємі.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно відповіді КП «ММБТІ» №271 від 12.02.2019, станом на 01.01.2013 право власності на квартиру № 34 за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Гоголя буд № 140 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі довідки ЖБК №24 від 19.07.1993 за №63, про що свідчить реєстраційне посвідчення КП «ММБТІ» від 01.10.1993 за р№23 /а.с.7-9/.

09 липня 2005 року ОСОБА_4 померла /а.с.13/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з квартири № 34 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Гоголя, буд № 140.

За життя, а саме 24 березня 2004 року ОСОБА_4 було складено заповіт, яким вона заповідала належну їй квартиру ОСОБА_1 /а.с.14/.

Позивач ОСОБА_1 є рідним онуком , а відповідач ОСОБА_2 донькою ОСОБА_4, яка померла 09 липня 2005 року, що підтверджується копіями свідоцтв: про народження ОСОБА_1, про народження ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) В.П., про укладення шлюбу між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) В.П. та ОСОБА_2 /а.с.10-12/.

Згідно довідки голови ЖБК-24 №7 від 05.02.2019, ОСОБА_1, постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.15/.

Згідно довідки голови ЖБК-24 №6 від 05.02.2019, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, до дня своєї смерті 09 липня 2005 року постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, вулиця гоголя, 140/34 та мала склад сім'ї: онук - ОСОБА_1 /а.с.16/.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, шляхом спільного проживання на день смерті ОСОБА_4.

У лютому 2019 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру після померлої бабусі. Листом від 13 лютого 2019 року приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 повідомила позивача про необхідність його звернення до суду з питань прийняття спадщини у судовому порядку, оскільки ним пропущено шестимісячний термін подачі заяви про прийняття спадщини /а.с.17/.

Згідно відповіді Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_7, після смерті ОСОБА_4, яка померла 09 липня 2005 року, спадкова справа не заводилась.

Таким чином, визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом не може вплинути на права та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Згідно зі ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно дост.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що позивач, як особа, яка проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, прийняв спадщину після її смерті та успадкував квартиру № 34 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь вул. Гоголя буд № 140, в порядку спадкування за заповітом, і тому суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263-265, 273, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання Зінов`єва ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлою 09 липня 2005 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за Зінов`євим ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру № 34 за адресою: Запорізька область м. Мелітополь вул. Гоголя, буд № 140, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 09 липня 2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Л.В.Колодіна