Справа № 589/781/18
Провадження № 2/589/200/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з зазначеним вище позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 114524,40 грн заборгованість по відсоткам за користування кредитом та судові витрати у розмірі 1762 грн за кредитним договором від 09.04.2010 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань.

У судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталась, відзив на позов не надав.

На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до cт.cт. 526 - 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк зобов`язується надати кошти позичальникові на умовах та у розмірі передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що 09.04.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір надання банківських послуг № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору, базова відсоткова ставка в місяць нараховується на залишок заборгованості за ставкою 2,5%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 року 3,6 %.

Копіями анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, умов та правил надання банківських послуг підтверджується, що ОСОБА_1 був ознайомлений та згодний з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, та погодився, що вказані документи становлять договір надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт дав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Згідно п. 2.1.1.12.6 договору, банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку». Одночасно згідно п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан рахунків та про здійснені операції по рахунках.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 кредитного договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором.

Підписавши анкету-заяву, відповідач дав свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами, а також Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими він ознайомлений.

При цьому, особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Саме такий договір був укладений і виконувався сторонами. Вимоги про визнання цього договору в цілому або його частин недійсними, а також про зміну або розірвання договору з передбачених законом підстав, відповідач не заявляв.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що між банком та відповідачем від 09 квітня 2010 року був укладений кредитний договір з вищезазначеними умовами, який виконувався сторонами.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом в постанові від 21 березня 2018 року справа №441/569/17.

Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику суму кредитних коштів, визначену умовами договору.

Разом з тим, користуючись кредитними коштами, ОСОБА_1 порушував строки сплати заборгованості по кредиту. З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 03.12.2017 року заборгованість загальною сумою становить 266122,95 грн, з якої: 10296,88 грн заборгованість за кредитом; 250689,02 грн по процентам за користування кредитом; 5137,05 грн нараховано пені за прострочене зобов`язання.

Позивач, посилаючись на своє право вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, просить суд стягнути з боржника заборгованість по відсоткам, нарахованим за період з 04.03.2017 року по 03.12.2017 року за користування кредитом, що складає 114524,40 грн.

Разом з цим, під час перевірки заявленого розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем за даний період часу, судом зокрема встановлено його невідповідність умовам договору, а саме невідповідність обрахунку відсотковій ставці, визначеній умовами договору, яка складає 43,20 % річних.

Так, при обрахунку заборгованості по відсоткам за річною ставкою 43,20% за період з 04.03.2017 року по 03.12.2017 року на суму залишку кредиту в розмірі 10296 грн 88 коп заборгованість по відсоткам складає 3397 грн 97 коп ((10296 грн 88 коп х (43,20%/365 днів=0,12%) х 275 дні (кількість днів користування кредитом за період з 04.03.2017 по 03.12.2017))/100).

Отже, сума заборгованості про процентам, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 3397 грн 97 коп, а не 114524 грн 40 коп, як обраховано позивачем.

Підсумовуючи наведене, позов банку підлягає задоволенню частково. З відповідача слід стягнути заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахованими за період з 04.03.2017 року по 03.12.2017 року в сумі 3397 грн 97 коп, а в іншій частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому частиною першою статті 141 ЦПК України, згідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 52 грн 33 коп судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 2,97 % від 1762 грн.

Керуючись статями 4, 12, 13, 77-82, 89, 133, 141, 206, 211, 223, 247, 258, 259, 264 265, 268, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області, 03.01.1996 року, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах.НОМЕР_3, МФО 305299) суму заборгованості за договором № б/н від 09 квітня 2010 року в розмірі 3397 грн 97 коп та суму сплаченого при подачі позову судового збору у відсотковому співвідношенні задоволених позовних вимог в розмірі 52 грн 33 коп, загалом визначивши до стягнення 3450 грн 30 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 25.04.2019 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко