АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/515/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 310020000 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

учасники справи:

позивач - ОСОБА_5;

відповідач ОСОБА_5 Бедірхан;

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_5;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 лютого 2019 року ухваленого у складі судді Морозова В.В. у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_5 Бедірхана про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2018 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 Бедірхана про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що з 16 січня 2015 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Бедірханом. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Вихованням та матеріальним утриманням спільної дитини займається виключно позивачка. Відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини не хоче.

Вважає, оскільки відповідач є дорослим працездатним чоловіком, а тому має можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі, необхідному для її повноцінного проживання та розвитку.

Просила суд стягнути з ОСОБА_5 Бедірхана на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 Бедірхана на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права просила рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що аліменти в твердій грошовій сумі є прийнятними і будуть сплачуватися дитині до повноліття, а труднощі з роботою для молодого, фізично здорового чоловіка мають бути тимчасовими. Позивач має важке матеріальне становище, оскільки отримує мінімальну заробітну плату. На даний час немає змоги самостійно повноцінно утримувати та нести повне фінансове забезпечення дитини.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що з 16 січня 2015 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Після припинення шлюбних відносин між сторонами, дитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_5 суд виходив з того, що позивачкою не доведено, що саме 2000 грн. буде достатньою сумою для рівня життя та розвитку дитини.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі

Згідно роз'яснень, які викладені у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 червня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється, як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки при зверненні до суду з позовом позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, що відповідно до положень частини 3 статті 181 та частини 1 статті 184 СК України є її правом, колегія суддів вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню саме в твердій грошовій сумі в розмірі визначеному позивачкою в позовній заяві.

Колегія суддів вважає, що даний розмір аліментів буде розумним і справедливим, враховуючи матеріальний стан платника аліментів, стягувача аліментів та потреби на розвиток та утримання малолітньої дитини.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вище викладене колегія суддів вважає, що оскільки рішення суду прийняте при неповному з?ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду підлягає до зміни в частині визначення способу виконання батьком обов»язку утримувати дитину, а саме стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1057,20 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Черкас ького районного суду Черкаської області від 05 лютого 2019 року змінити, скасувавши його в частині визначення розміру аліментів, а саме в розмірі 1/4 частин всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 Бедірхана ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з 10 грудня 2018 року і до досягнення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 Бедірхана на користь держави судовий збір в сумі 1057,20 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

ОСОБА_4

ОСОБА_3