КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Катющенко В.П.
Єдиний унікальний номер справи № 755/7381/15-ц
Апеляційне провадження №22ц/824/4558/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Удовиченко В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документу про примусове виконання рішення третейського суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

В с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся із заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 січня 2015 року у справі № 2124/14.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21 січня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту № 40.29-48/386 на купівлю автотранспортних засобів від 24 квітня 2008 року та договору поруки № 02-10/534 від 08 жовтня 2009 року в сумі 551723 , 06 грн та третейський збір у сумі 5917,23грн.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про третейські суди», компетентний суд - місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом.

Як зазначає заявник , компетентним судом щодо виконання вищезазначеного рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, який зареєстрований та здійснює розгляд справ за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 15, є Дніпровський районний суд міста Києва.

Як зазначає заявник , боржники рішення до цього часу не виконали , а відтак просили відповідно до вимог закону видати виконавчий документ про примусове виконання рішення третейського суду .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 січня 2015 року у справі № 2124/14 - задоволено .

Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 січня 2015 року у справі № 2124/14 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 551723, 06 грн, третейський збір у сумі 5917 ,23 грн та судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в частині видачі виконавчого листа на виконання рішення третейського суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права. У скарзі зазначає , що питання про видачу виконавчого листа вирішувалось судом першої інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права ,що призвело до неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, та недоведеності тих, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні, невідповідності висновків суду обставинам справи та нормам чинного законодавства. Апелянт зазначає, що він не був повідомлений про день та час розгляду справи, крім того, вважає ,що вказана справа не підвідомча третейському суду , а суд першої інстанції не взяв до уваги цю обставину . Апелянт просив відмовити у задоволенні заяви ПАТ « Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документа про примусове стягнення з нього заборгованості .

У відзиві на апеляційну скарг, АТ « Укрсоцбанк» зазначив, що ухвала суду відповідно до вимог ст. 353 ЦПК України не підлягає оскарженню, а відтак апеляційне провадження слід закрити, ухвала суду є законною .

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 11 квітня 2019 року , 23 квітня 2019 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило.

Від інших осіб , які приймають участь у справі заяв і клопотань до апеляційного суду не надходило, а тому вважати причини їх неявки до суду поважними , відсутні.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Суд,задовольняючи заяву про видачу виконавчого документа , виходив із того, що відсутні підстави для відмови у видачі виконавчого документа визначені ст. 389-10 ЦПК України ( в редакції ,що діяла на час винесення ухвали).

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи і не ґрунтуються на вимогах закону .

Як видно із матеріалів справи, що 24 квітня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладений договір кредиту № 40.29-48/386, за умовами якого йому надано кредит у розмірі 27 090 доларів США зі сплатою 8.88 % річних та кінцевим терміном повернення - 23 квітня 2015 року . Кредит надано позивачу на автотранспортного засобу (а.с.6-11).

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 40.29-48/386 , 08 жовтня 2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3. укладено договір поруки № 02-10/534 , згідно з яким ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати перед ПАТ «Укрсоцбанк» за виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору № 40.29-48/386 (п.1.1 Договору) ( а.с.12-16).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21 січня 2015 року у справі № 2124/14 позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 40.29-48/386 від 24 квітня 2008 року у сумі 551723,06 грн та третейський збір в сумі 5917,23 грн ( а.с. 3-5 ).

Відповідно до ст.21 ЦПК України, одним зі способів захисту прав суб'єктів цивільних правовідносин є звернення до третейських судів.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, третейські суди у порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» у редакції, чинній на час ухвалення рішення третейським судом, незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки їх виключено з компетенції третейського суду.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків про стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором споживчого кредиту, ухвалено 21 квітня 2015 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про третейські суди», відповідно до яких з їх компетенції виключено спори про захист прав споживачів.

Як видно із матеріалів справи, на виконання вимог договору між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків.

Порука є способом забезпечення зобов'язань боржника перед кредитором і має похідну правову природу від правовідносин, що виникають із кредитного договору.

Поручитель за змістом договору поруки не є споживачем послуг банку з кредитування, а, навпаки, є особою, яка забезпечує належне виконання боржником своїх зобов'язань за договором споживчого кредиту.

Договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов'язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов'язку найманого працівника, або договором про намір здійснити такі дії.

Отже, поручитель не може розглядатись у договорі поруки як споживач послуг банку, а тому у цих правовідносинах на нього не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п.14 ст. 6 Закону України « Про третейські суди ( в редакції ,яка діє з 03 лютого 2011 року ) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Статтею 56 Закону України « Про третейські суди» визначено порядок видачі виконавчого документа . Так , заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

При розгляді заяви про видачу виконавчого документа компетентний суд повинен витребувати справу з постійно діючого третейського суду, в якому зберігається справа, яка має бути направлена до компетентного суду протягом п'яти днів від дня надходження вимоги. У такому випадку строк вирішення заяви про видачу виконавчого документа продовжується до одного місяця.

Ухвала про видачу виконавчого документа направляється сторонам протягом п'яти днів з дня її прийняття.

Сторона, на користь якої виданий виконавчий документ, одержує його безпосередньо у компетентному суді.

Після розгляду компетентним судом заяви про видачу виконавчого документа справа підлягає поверненню до постійно діючого третейського суду.

Компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Ухвала компетентного суду про відмову у видачі виконавчого документа, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляції ухвала компетентного суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Сторони мають право протягом 15 днів після винесення компетентним судом ухвали про відмову у видачі виконавчого документа оскаржити цю ухвалу в апеляційному порядку. Після набрання законної сили ухвалою про відмову у видачі виконавчого документа спір між сторонами може бути вирішений компетентним судом у загальному порядку.

Відповідно до ст. 389-10 ЦПК України ( в редакції ,яка діяла на час постановлення ухвали) суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону. Норми вказаної статті узгоджуються із положеннями ст. 486 ЦПК України ( в редакції яка діє із 15 грудня 2017 року ) .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вірно обґрунтовані тим, що на час постановлення як рішення третейського суду , так і ухвали суду першої інстанції про видачу виконавчого документу , у третейського суду були відсутні повноваження щодо розгляду справ у спорах про захист прав споживачів, такі справи відповідно до вимог закону не підвідомчі третейським судам .

Суд першої інстанції невірно застосував положення статті 389-10 ЦПК України .

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Доводи АТ « Укрсоцбанк», що ухвала суду відповідно до вимог ст. 353 ЦПК України не підлягає оскарженню, а відтак апеляційне провадження слід закрити, є безпідставними з огляду на те , що у п.5 ст.487 ЦПК України зазначено , що ухвала суду на наслідками розгляду заяви про видачу виконавчого листа (як щодо задоволення, так і щодо відмови у задоволенні заяви), якщо вона не була оскаржена у апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження .

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає ,що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права , підлягає скасуванню в частині задоволення заяви про видачу виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21 січня 2015 року у справі № 2124/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 40.29-48/386 від 24 квітня 2008 року у сумі 551723,06 грн та третейський збір в сумі 5917,23 грн, , з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документу про примусове виконання рішення третейського суду про стягнення заборгованості із ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документу про примусове виконання рішення третейського суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати в частині задоволення заяви про видачу виконавчого листа на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21 січня 2015 року у справі № 2124/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту № 40.29-48/386 від 24 квітня 2008 року у сумі 551723,06 грн та третейського збору в сумі 5917,23 грн, судового збору в сумі 243, 60 грн.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення. Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк» про видачу виконавчого документу про примусове виконання рішення третейського суду про стягнення заборгованості із ОСОБА_2

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 26 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді