Справа № 524/977/16-ц
Провадження № 2/524/6/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Воблікової І.О., позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Татаринова В.В., третьої особи - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Університет імені Альфреда Нобеля», треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3, про визнання недійсними змін істотних умов праці, стягнення недорахованої заробітної плати, компенсації втрати коштів за час затримки розрахунку, про визнання незаконним наказу про звільнення, про поновлення на роботі, про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації втрати коштів за час затримки розрахунку, про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Університет імені Альфреда Нобеля» про визнання недійсними змін істотних умов праці, стягнення недорахованої заробітної плати, компенсації втрати к оштів за час затримки розрахунку, про визнання незаконним наказу про звільнення, про поновлення на роботі, про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації втрати коштів за час затримки розрахунку, про відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач вчетверте заявив відвід головуючому судді. Заявлений відвід позивач мотивував тим, що головуючий по справі відмовляє у задоволенні його клопотань про витребування оригіналів доказів, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, не реагує окремими ухвалами на порушення законодавства з боку відповідача, а також не надає обґрунтовані доводи на його заяви про відвід. Вказані обставини викликають у нього сумнів в неупередженості та об'єктивності головуючого по справі.

Представник відповідача та третя особа проти задоволення відводу заперечували та вважали його необґрунтованим.

Вислухавши доводи позивача, думку учасників процесу з приводу заявленого відводу, дослідивши матеріали заяви про відвід та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3, 5 ст. 39 ЦПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні по справі Oleksandr Volkov проти України, заява № 21722/11, рішення(щодо суті), 9 січня 2013 року, остаточне 27/05/2013, §103-107, Європейський суд з прав людини зазначив, що як правило, поняття «безсторонності» позначає відсутність упередженості чи необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має бути встановлена відповідно до: (і) суб'єктивного критерію, за яким слід звернутися до особистих переконань та поведінки окремого судді, тобто з'ясувати чи суддя суб'єктивно вільний від особистих упереджень або необ'єктивності у окремій справі; та (іі) об'єктивного критерію, згідно з яким слід переконатися, що власне суд за певними показниками, зокрема за його складом, надає достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву щодо його безсторонності. Однак немає чіткого поділу між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю, оскільки поведінка судді може не лише призвести до виникнення об'єктивних застережень щодо його безсторонності з точки зору зовнішнього спостерігача (об'єктивний критерій), але й може призвести до виникнення питання щодо особистих переконань судді (суб'єктивний критерій). Таким чином, у певних справах, у яких можуть виникати труднощі в отриманні доказів для спростування презумпції про суб'єктивну безсторонність судді, вимога об'єктивної безсторонності становить ще одну важливу гарантію. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певне значення або, іншими словами, «правосуддя не лише повинно здійснюватися, має бути видно, що здійснюється правосуддя». Важливою тут є довіра, яку суди у демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості. Насамкінець, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані та, залежно від обставин, можуть потребувати розгляду у сукупності

На переконання суду, поведінка позивача, зокрема те, що останнім вчетверте було заявлено відвід головуючому по справі, свідчить про те, що будь-яке рішення прийняте судом в такому складі буде сприйнято позивачем, як незаконне та не обґрунтоване. Відсутність довіри до суду в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., може викликати у позивача сумніви у неупередженості або об'єктивності судді, що відповідно до п.4 ст.36 ЦПК України є підставою для відводу судді.

Враховуючи все вищенаведене та категоричність позиції позивача, з метою зміцнення високої довіри громадян до суду та запобігання безпідставним обвинуваченням на адресу головуючого по справі у нібито необ'єктивності та упередженості при розгляді даної справи, суд приходить до висновку, що заяву позивача про відвід головуючого по справі доцільно задовольнити, а справу передати для розгляду іншому складу суду.

Керуючись ст.ст.12, 36, 39, 40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заявлений ОСОБА_1 відвід головуючого судді - задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Університет імені Альфреда Нобеля», треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3, про визнання недійсними змін істотних умов праці, стягнення недорахованої заробітної плати, компенсації втрати коштів за час затримки розрахунку, про визнання незаконним наказу про звільнення, про поновлення на роботі, про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації втрати коштів за час затримки розрахунку, про відшкодування моральної шкоди - передати для проведення автоматизованого розподілу.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає та набирає чинності негайно після її проголошення.

Суддя Д.Д.Андрієць