Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 642/9717/14-ц

провадження № 61-432св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (відповідач за зустрічним позовом),

відповідачі: ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом), ОСОБА_3 (відповідач за зустрічним позовом),

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Пилипчук Н. П., Піддубного Р. М., Кругової С. С.,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ житлового будинку, виділення та визнання права власності, припинення права спільної часткової власності.

Позов мотивовано тим, що вона та відповідачі є співвласниками житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, однак між ними відсутня домовленість щодо поділу будинку. Не заперечувала щодо права ОСОБА_3 на приміщення, які вона фактично займає.

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_1 остаточно просила поділити житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м. та надвірні будівлі: сарай, літ. «Б», льох літ «Г», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», льох літ. «К», вбиральня літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ, та: виділити ОСОБА_1 та визнати за нею права власності на приміщення № 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 33,2 кв. м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: гараж літ. «3»; 1/2 зливну яму літ. «№ 8», що складає 19/100 частки, із присудженням їй грошової компенсації у розмірі 34 957,00 грн, яку необхідно виплатити ОСОБА_2; (виділити ОСОБА_3 та визнати за нею права власності на приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 49,0 кв.м. у житловій будівлі літ. «А-1», а також надвірні споруди: тамбур, літ. «а», ґанок літ. «а1», літня кухня літ. «Д», тамбур літ. «д», ґанок літ. «д1», сарай літ. «Ж»; льох літ. «К», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н»; огорожа літ. «№ 1», хвіртка літ. «№ 3»; огорожа літ. «№ 4»; огорожа літ. «№ 5»; замощення літ. «І», що складає 53/100 частки), (виділити ОСОБА_2 та визнати за ним права власності на приміщення № 2-1, 2-2, 2-7, 2-8, 2-9 загальною площею 31,5 кв.м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: тамбур літ. «а6»; сарай літ. «Б»; льох літ. «Г»; 1/2 зливної ями літ. «№ 8», що складає 28/100 частки; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 73,6 кв. м. та надвірні будівлі: сарай, літ. «Б», льох літ «Г», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», льох літ. «К», вбиральня літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ).

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про поділ житлового будинку, виділення та визнання права власності, припинення права спільної часткової власності, остаточно просив поділити житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м. та надвірні будівлі: сарай, літ. «Б», льох літ «Г», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», льох літ. «К», вбиральня літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ, та: (виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на приміщення № 2-1, 2-2, 2-3, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9 загальною площею 45,8 кв.м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: тамбур літ. «а6»; сарай літ. «Б»; льох літ. «Г»; 1/2 зливної ями літ. «№ 8»); (виділити ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 49,0 кв.м. у житловій будівлі літ. «А-1», а також надвірні споруди: тамбур, літ. «а», ґанок літ. «а1», літня кухня літ. «Д», тамбур літ. «д», ґанок літ. «д1», сарай літ. «Ж»; льох літ. «К», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н»; огорожа літ. «№ 1», хвіртка літ. «№ 3»; огорожа літ. «№ 4»; огорожа літ. «№ 5»; замощення літ. «І»; виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на приміщення № 2-4, 2-5 загальною площею 18,9 кв.м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: гараж літ. «3»; 1/2 зливної ями літ. «№ 8», із присудженням їй грошової компенсації у розмірі 87 042,00 грн); (припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 122,3 кв. м., житловою площею 73,6 кв. м. та надвірні будівлі: сарай, літ. «Б», льох літ «Г», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», льох літ. «К», вбиральня літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ; судові витрати розподілити порівну між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Вказував на відсутність домовленості співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо поділу будинку. Не заперечував щодо прав ОСОБА_3 на приміщення спірного будинку загальною площею 52,8 кв. м. та відповідну частину господарських будівель відповідно до фактичного користування, просив поділити спірний будинок шляхом задоволення зустрічного позову. Також посилався на те, що окрім ОСОБА_2 у спірному будинку прописані та проживають його дружина ОСОБА_5, його син ОСОБА_6 із своєю дружиною ОСОБА_7 та їх малолітньою донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у той же час позивачка за первісним позовом в будинку не проживає і забезпечена іншою жилою площею.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 31 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Поділено за адресою АДРЕСА_1 житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, загальною площею 122,3 кв.м., житловою площею 73,6 кв.м. та надвірні будівлі: сарай, літ. «Б», льох літ «Г», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», льох літ. «К», вбиральня літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ.

Виділено ОСОБА_2 та визнано за ним право власності на приміщення № 2-1, 2-2, 2-3, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9 загальною площею 45,8 кв. м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: тамбур літ. «а6 »; сарай літ. «Б»; льох літ. «Г»; 1/2 зливної ями літ. «№ 8», за адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 87 042,00 грн.

Виділено ОСОБА_3 та визнано за нею право власності на приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 49,0 кв. м. у житловій будівлі літ. «А-1», а також надвірні споруди: тамбур, літ. «а», ґанок літ. «а1 », літня кухня літ. «Д», тамбур літ. «д», ґанок літ. «д1 », сарай літ. «Ж»; льох літ. «К», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н»; огорожа літ. «№ 1», хвіртка літ. «№ 3»; огорожа літ. «№ 4»; огорожа літ. «№ 5»; замощення літ. «І», розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_1 та визнано за нею право власності на приміщення № 2-4, 2-5 загальною площею 18,9 кв. м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: гараж літ. «3»; 1/2 зливної ями літ. «№ 8», за адресою АДРЕСА_1.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами, за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 122,3 кв. м., житловою площею 73,6 кв. м. та надвірні будівлі: сарай, літ. «Б», льох літ «Г», літня кухня літ. «Д», сарай літ. «Ж», гараж літ. «З», льох літ. «К», вбиральня літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н», споруди 1, 3-5, 8-10, І, ІІ.

В інший частині позову ОСОБА_1 відмовлено

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 907,88 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що слід поділити будинок за третім варіантом, запропонованим експертом у висновку від 30 листопада 2015 року № 7777. При цьому перший варіант суд першої інстанції вважав неприйнятним, таким, що суперечить вимогам 3.8 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», затвердженій наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 6 липня 2007 року за № 774/14041, якою встановлено, що розрахунок розміру часток у спільній власності на вбудовані приміщення в житлових будинках та приміщення в громадських будинках провадиться пропорційно до загальної площі приміщень.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 31 липня 2017 року змінено.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Житловий будинок літ. А-1 з прибудовами та надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 поділено за першим варіантом додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2015 року № 7777.

Виділено у власність ОСОБА_1 на належну їй 1/4 частку у праві власності приміщення № 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 33,2 кв. м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: гараж літ «3», 1/2 зливної ями літ. «№ 8», за адресою АДРЕСА_1, що менше, за її частку в грошовому виразі та становить 19/100 часток домоволодіння.

Виділено у власність ОСОБА_3 на належну їй 1/2 частку у праві власності приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 49,0 кв. м. у житловій будівлі літ. «А-1», а також надвірні споруди: тамбур, літ. «а», ґанок літ. «а1», літня кухня літ. «Д», тамбур літ. «д», ґанок літ. «д1», сарай літ. «Ж»; льох літ. «К», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н»; огорожа літ. «№ 1», хвіртка літ. «№ 3»; огорожа літ. «№ 4»; огорожа літ. «№ 5»; замощення літ. «І», за адресою: АДРЕСА_1, що більше за її частку в грошовому виразі та становить 53/100 часток домоволодіння.

Виділено у власність ОСОБА_2 на належну йому 1/4 частку у праві власності приміщення № 2-2, у жилому будинку А-1, приміщення 2-1, 2-7 у житловій прибудові літ. «А1-1», приміщення 2-8, 2-9 у прибудові а-5, загальною площею 31,5 кв. м., а також надвірні споруди: тамбур літ. «а-6»; сарай літ. «Б»; льох літ. «Г»; 1/2 зливної ями «№ 8», за адресою АДРЕСА_1, що більше за його частку в грошовому виразі та становить 28/100 часток домоволодіння.

Перерозподілено ідеальні частки, визначивши частку ОСОБА_1 - 19/100 замість 1/4, частку ОСОБА_3 - 53/100 замість 1/2, частку ОСОБА_2 - 28/100 замість 1/4.

Для здійснення запропонованого варіанту розділу житлового будинку ОСОБА_1 здійснити наступні переобладнання: у зовнішній стіні приміщення 2-5 демонтувати віконний блок, віконний проріз розширити, встановити подвійний дверний блок або добудувати тамбур глибиною не менше 1,5м, встановивши одинарні блоки; в перегородках між приміщеннями 2-1 та 2-3, 2-7 та 2-3, 2-3 та 2-4 демонтувати дверні блоки, закласти прорізи; між приміщеннями 2-3 та 2-6 демонтувати перегородку, влаштувати першу перегородку з дверним блоком, в приміщенні 2-3 улаштувати другу перегородку з дверним блоком, улаштувавши приміщення: кухні площею 7,1 кв.м; вбиральні площею 1,2 кв.м; ванни площею 6,0 кв.м.

Для виконання переобладнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 забезпечити доступ до вводу газопостачання в будинок для можливості улаштування трубопроводу газопостачання до квартири № 3 та до існуючої вигрібної ями № 8 для можливості під'єднання трубопроводу водовідведення від квартири № 3.

ОСОБА_1 в перегородках між приміщеннями 2-6 та 2-5, 2-1 та 2-7 улаштувати дверні прорізи встановити дверні блоки.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 улаштувати самостійні мережі електропостачання, газопостачання та опалення для кожної з квартир.

Розподіл горищного приміщення робити по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородки, з улаштуванням окремих лазів на горище.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 34 957,00 грн.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами та надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати 1 152,50 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що обраний судом третій варіант поділу будинку є несправедливим, нерозумним та неприйнятним оскільки за цим варіантом відбувається найбільший серед чотирьох запропонованих варіантів відступ від ідеальних часток співвласників, а приміщення розподіляються таким чином, що для одного із співвласників унеможливлюється облаштування у будинку ванної кімнати, санвузлу та кухні.

За першим же варіантом, відступ від ідеальних часток є найменшим із запропонованих, існує можливість для обох співвласників облаштувати побутові приміщення.

Короткий зміст вимог та доводів наведених у касаційній скарзі

У грудні 2017 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року і залишити в силі рішення Ленінського районного суду міста Харкова Харківської області від 31 липня 2017 року, судові витрати покласти на ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

26 січня 2018 року справу надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції застосовано варіант поділу житлового будинку який передбачає ОСОБА_2 переважно приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла, прохідні кімнати). Крім того, судом апеляційної інстанції порушено вимоги статті 152 ЖК України.

Судом достеменно не встановлено належним чином які ж саме частки виділяються кожному із співвласників і кому зі співвласників має бути присуджені компенсації за зменшення його частки.

У березні 2018 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 належить 1/2 частка спадкового майна, а саме 1/4 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних будівель, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 жовтня 2014 року.

ОСОБА_2 належить 1/2 частка спадкового майна, а саме 1/4 частина будинку за адресою: АДРЕСА_1 з відповідною частиною надвірних будівель, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23 січня 2015 року, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 32602642 від 23 січня 2015 року.

Співвласником спірного будинку є також ОСОБА_3, якій належить 1/2 частина спірного будинку на підставі договору дарування від 17 жовтня 2006 року, реєстр. № 2087.

Права ОСОБА_3 на приміщення спірного будинку № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 49,0 кв. м. у житловій будівлі літ. «А-1», а також надвірні споруди: тамбур, літ. «а», ґанок літ. «а1», літня кухня літ. «Д», тамбур літ. «д», ґанок літ. «д1», сарай літ. «Ж»; льох літ. «К», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н»; огорожа літ. «№ 1», хвіртка літ. «№ 3»; огорожа літ. «№ 4»; огорожа літ. «№ 5»; замощення літ. «І» відповідно до фактичного користування сторонами справи не заперечуються.

ОСОБА_1 спірним будинком не користується через наявність спору, родина ОСОБА_2 користується 1/2 частиною будинку, а саме рештою приміщень, які не займає ОСОБА_3

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 615 від 18 травня 2015 року надано три варіанти поділу частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, за адресою: АДРЕСА_1.

За клопотанням представника ОСОБА_2 із врахуванням більш повних вихідних даних, для усунення суперечностей та неповноти була проведена додаткова судова будівельно-технічної експертиза.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 777 від 30 листопада 2015 року запропоновано чотири варіанти поділу спірного будинку з надвірними будівлями, виходячи з дійсної вартості, з відступом від ідеальних часток співвласників в праві власності з урахуванням фактичного порядку користування.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6756 від 11 липня 2016 року поділ житлового будинку по АДРЕСА_1 між співвласниками відповідно до варіантів 1, 2, 3, 4 поділу домоволодіння згідно висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2015 року № 7777 з урахуванням технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж приміщень та їх придатності до проведення необхідного переобладнання по висновку № 7777, з урахуванням вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, можливий.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести з несуттєвим відступленням від розміру ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Оскаржуваним рішенням ОСОБА_1 виділено у власність на належну їй 1/4 частку у праві власності приміщення № 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 загальною площею 33,2 кв. м. у житловій прибудові літ. «А1-1», а також надвірні споруди: гараж літ «3», 1/2 зливної ями літ. «№ 8», за адресою АДРЕСА_1, що менше, за її частку в грошовому виразі та становить 19/100 часток домоволодіння.

ОСОБА_3 виділено у власність на належну їй 1/2 частку у праві власності приміщення № 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7 загальною площею 49,0 кв. м. у житловій будівлі літ. «А-1», а також надвірні споруди: тамбур, літ. «а», ґанок літ. «а1», літня кухня літ. «Д», тамбур літ. «д», ґанок літ. «д1», сарай літ. «Ж»; льох літ. «К», душ літ. «М», вбиральня літ. «Н»; огорожа літ. «№ 1», хвіртка літ. «№ 3»; огорожа літ. «№ 4»; огорожа літ. «№ 5»; замощення літ. «І», за адресою: АДРЕСА_1, що більше за її частку в грошовому виразі та становить 53/100 часток домоволодіння.

ОСОБА_2 виділено у власність на належну йому 1/4 частку у праві власності приміщення № 2-2, у жилому будинку А-1, приміщення 2-1, 2-7 у житловій прибудові літ. «А1-1», приміщення 2-8, 2-9 у прибудові а-5, загальною площею 31,5 кв. м., а також надвірні споруди: тамбур літ. «а-6»; сарай літ. «Б»; льох літ. «Г»; 1/2 зливної ями «№ 8», за адресою АДРЕСА_1, що більше за його частку в грошовому виразі та становить 28/100 часток домоволодіння.

Обравши зазначений варіант розподілу домоволодіння, суд апеляційної інстанції не врахував, що виділ часток будинку в натурі тягне перерозподіл ідеальних часток. ОСОБА_1 виділено в натурі 19/100 часток будинку замість 1/4, ОСОБА_2 - 28/100 замість 1/4, ОСОБА_3 - 53/100 замість 1/2, збільшивши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 частку домоволодіння.

Суд неправильно вирішив питання щодо розміру грошової компенсації за зменшення частин співвласника ОСОБА_1, не встановив належним чином кому і за рахунок кого, з співвласників насправді має бути присуджені компенсації за зменшення його частки і в якому розмірі.

Отже, у справі, яка переглядається, апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених процесуальним законом (статті 212, 213, 303 ЦПК України, 2004 року), повно, всебічно й об'єктивно не з'ясував усіх обставин справи та не надав їм належної оцінки, ухвалив рішення, яке не можна визнати у повній мірі законним та обґрунтованим.

Без встановлення зазначених обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, неможливо ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у нормах ЦПК України визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів.

У зв'язку з викладеним суд касаційної інстанції позбавлений можливості ухвалити власне судове рішення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року скасувати в частині розміру грошової компенсації, справу передати в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення апеляційного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
СуддіН. О. Антоненко В. М. Коротун В. І. Крат
В. П. Курило