Справа № 502/1953/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Манжос Н. В.,

за участю секретаря судового засідання Припас А. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача Кілійської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 29.10.2018 року з позовною заявою до відповідача Кілійської міської ради Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 , який на день смерті постійно проживав в АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з : земельної ділянки площею 2, 83 га, розташованої на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого 13.06.2005 року, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2004 року № 699.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача ОСОБА_3 , який був єдиним прямим родичем померлого ОСОБА_2 .

Як вказує позивач, вона є спадкоємцем за правом представлення, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час звернення до приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Юрченко М. Є., позивачу було надане повідомлення за вих. № 536/01-16 від 28.09.2018 року, в якому приватний нотаріус роз`яснив, що позивачем пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини.

Як зазначає позивач, наданий законом 6-ти місячний строк для подачі заяви в нотаріальну контору позивач пропустила, в зв`язку з тим, що на момент смерті свого діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона перебувала за межами території України з квітня 2016 року до січня 2017 року, а тому фактично не змогла звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд надати їй додатковий строк терміном у 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача Кілійської міської ради Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд за відсутності представника, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

На підставі письмових заяв представника позивача та представника відповідача, суд ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, судом достовірно встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого Сталінським Райбюро ЗАГС м. Сталінграда встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був зареєстрований 28.12.1952 року, актовий запис № 410, /а. с. 10/

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 9 від 16.08.2018 року встановлено, що відповідно до актового запису № 187 від 14.07.1960 року батьками ОСОБА_3 записані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , /а. с. 8/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 16.02.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 92, /а. с. 12/.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого 13.06.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією Одеської області встановлено, що ОСОБА_2 , який проживає в м. Кілія Одеської області на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22 листопада 2004 року № 699, є власником земельної ділянки площею 2, 83 га у межах згідно з планом, розташованої на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 45, /а. с. 15/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 12.05.2016 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 317 від 12.05.2016 року, /а. с. 13/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 16.06.1989 року м. Кілія райвідділ ЗАГС Одеської області встановлено, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані: (далі викладено мовою оригіналу) « ОСОБА_3 и ОСОБА_7 », актовий запис № 176 від 16.06.1989 року, /а. с. 5/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 18.05.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 320 від 18.05.2018 року, /а. с. 11/.

Шлюб ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області 10.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 від 10.09.2010 року, /а. с. 6/.

Заочним рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 27.03.2013 року по справі № 502/332/13-ц позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , зареєстрований 10.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, запис акта про шлюб № 86. Після реєстрації розірвання шлюбу залишено за позивачем дівоче прізвище - ОСОБА_1, /а. с. 9/.

Шлюб ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , був зареєстрований 31.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8 , актовий запис № 169 від 31.10.2013 року, /а. с. 7/.

Актом про встановлення фактів від 09.10.2018 року складеного депутатом Кілійської міської ради Одеської області встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року з зв`язку з тим, що на момент смерті перебувала за межами території України з квітня 2016 року до січня 2017 року, а тому фактично не могла звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда, /а. с. 16/.

Відповідно до інформаційного листа за вих. № 536/01-16 від 28.09.2018 року наданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у оформленні спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, /а. с. 17/.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст. 1272 ЦК України,якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини,він вважається таким, що не прийняв її.

Ч.1 ст.1266 ЦК України (спадкування за правом представлення) встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом, має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк на прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від неї.

Таким чином, так як батько позивача помер на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, то позивач, як онук спадкодавця, відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, є спадкоємцем після його смерті тієї частки спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби вона була жива на час відкриття спадщини, тобто спадкоємцем за правом представлення.

Водночас, чинним законодавством передбачено надіслання заяви про прийняття спадщини поштою, що визначено п. 3.5 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Відповідно до ч. 3 статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15, 12 лютого 2018 року у справі № 61-2397св18.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. ст. 1, 10, 12 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляді вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність у позивача об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті спадкодавця, оскільки позивач мала можливість на виконання п. 3.5 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини поштою, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 89, 223, 247, 263, 264, 352, 354 ЦПК України, ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до відповідача Кілійської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити у повному обсязі за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос