ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1827/19 Справа № 205/4311/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Шавула В.С. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Деркач Н.М.,

суддів: Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

при секретарі Лященко С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про встановлення юридичного факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом, виділ частки в натурі, припинення права на частку, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом, виділ частки в натурі, припинення права на частку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначала, що 02 жовтня 2005 року померла ОСОБА_3, яка являлась матірю ОСОБА_4, з яким позивач з 03.08.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. У свідоцтві про народження ОСОБА_4 існує розбіжність у написанні прізвищ його та матері ОСОБА_5, яка була допущена при реєстрації народження ОСОБА_4

ОСОБА_5 була власником 2/3 частин домоволодіння №12 по вул. Конструктивній у м. Дніпрі. На підставі договору дарування від 05.11.2004 року іншим власником 63/100 частин домоволодіння №12 по вул. Конструктивній у м. Дніпрі є ОСОБА_1.

02 жовтня 2005 року ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належну їй частину домоволодіння №12 по вул. Конструктивній у м. Дніпрі, спадкоємцем якої був чоловік позивача - ОСОБА_4.

28 березня 2008 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті спадкоємцем першої черги є позивач, яка, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті чоловіка, отримала відмову нотаріуса у звязку з тим, що померлий не оформив своїх спадкових справ на майно після смерті матері ОСОБА_5, частка домоволодіння не перереєстрована та неможливо встановити склад спадкового майна.

Позивач посилалася на те, що неодноразово здійснювався розрахунок часток спірного домоволодіння, в яких зазначався розмір часток сторін, але на теперішній час відповідач не вживає заходів щодо належного оформлення своїх прав на самочинно збудоване нею майно, що унеможливлює затвердження нових часток у спільній частковій власності.

Посилаючись на вищевикладене, уточнивши свої вимоги, в останній їх редакції позивач просила суд:

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, встановивши, що померлий 28 березня 2008 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином померлої 02 жовтня 2005 року ОСОБА_3;

- визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 28 березня 2008 року, який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 02 жовтня 2005 року, на 2/3 частини домоволодіння №12 по вул. Конструктивній у м.Дніпро із спорудами та надвірними будівлями, а саме: у житловому будинку (А-1,2), квартира №1, прим. 1-4.1-5,1-6, площею 24,9 м2; у прибудові (літ А 1-1,2), прим. 1-2,1-3,1-7, площею 11,3 м2;веранда (літ. а2-1) площею 2,7 м2;ґанок (літера а.3) - загальною площею забудови 0,3 м2;сарай (літера Б) - загальною площею забудови 16,5м ;погріб з шийкою (літера В) - загальною площею забудови 17,5м2;сарай-землянка (літ. Е) - загальною площею забудови 5,6м2;вбиральня(літера Д) - загальною площею забудови 1,0м2;літній душ (літера Ж) - загальною площею забудови 2,4м; сарай (літера 3) - загальною площею забудови 1,4м2;навіс (літера К) - загальною площею забудови 7,0м2; всього 90,3м2;

- у порядку розподілу спільного часткового майна виділити в натурі належні ОСОБА_2 59/100 частин домоволодіння №12 по вул. Конструктивній у м. Дніпро, а саме: у житловому будинку (А-1,2), квартира №1, прим. 1-4.1-5,1-6. площею 24.9 м2;у прибудові (літ А1-1.2), прим. 1-2,1-3,1-7, площею 11,3 м2;веранда (літ. а2-1) площею 2,7 м2;ґанок (літера аЗ) - загальною площею забудови 0,3 м2;сарай (літера Б) - загальною площею забудови 16,5м2 ;погріб з шийкою (літера В) - загальною площею забудови 17,5м1;сарай-землянка (літ. Е) - загальною площею забудови 5,6м2;вбиральня(літера Д) - загальною площею забудови 1,0м2;літній душ (літера Ж) - загальною площею забудови 2,4м; сарай (літера 3) - загальною площею забудови 1,4м2; навіс (літера К) - загальною площею забудови 7,0м2; всього 90,3м2з подальшою реєстрацією окремої поштової адреси. Споруди № 5,10 (огорожа) домоволодіння залишити у загальному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

- припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 63/100 частини домоволодіння №12 по вул. Конструктивній у м. Дніпро.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2018 року, у якому ухвалою від 15 серпня 2018 року виправлено описку, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий 28 березня 2008 року, був сином ОСОБА_3, померлої 02 жовтня 2005 року.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 28 березня 2008 року, право власності на 2/3 частини домоволодіння №12 по вул. Конструктивній в м. Дніпро із спорудами та надвірними будівлями, а саме: квартира №1 загальною площею 38,9 м2 в житловому будинку (А-1,2) 1 поверх та прибудови (літера А1- 1,2) 1 поверх; веранда (літ.а2-1) загальною площею забудови 2,7 м2, 1 поверх та ганок (літ.а3) загальною площею забудови 0,3 м2 1 поверх; сарай (літера -Б) - загальною площею забудови 16,5 м2; погріб з шийкою (літера В) - загальною площею забудови 17,5м2, сарай-землянка (літ. Е) - загальною площею забудови 5,6м2; вбиральня (літера Д) - загальною площею забудови 1,0м2; літній душ (літера Ж) - загальною площею забудови 2,4м2; сарай (літера 3) - загальною площею забудови 1,4м2; навіс (літера К) - загальною площею забудови 7,0м2

В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не взято до уваги, що позивач вже неодноразово зверталася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спірне спадкове майно, у чому їй було відмовлено. Крім того, апелянт зазначила про те, що у 2004 році у домоволодінні №12 по вул. Конструктивній в м. Дніпро було змінено частки у праві власності, у звязку з чим ОСОБА_5 пропонувалося зареєструвати за собою 37/100 його частини, що зроблено не було. Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила про безпідставність одночасного розгляду вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, разом з вимогами майнового характеру.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки воно відповідає вимогам норм матеріального права та постановлене з дотриманням процесуального права.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

Дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення не повністю відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (том І а.с.11).

ОСОБА_4 народився 03 вересня 1973 року, його батьками у свідоцтві про народження записано ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (том І а.с.12).

Встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_4 прізвище матері вказано як «Лихова» (мовою оригіналу), так само як і у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 (том І а.с.10).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 лютого 1987 року ОСОБА_3 належало 2/3 частини домоволодіння №12 по вул. Конструктивній у м. Дніпрі, власником 1/3 частини домоволодіння була ОСОБА_7 (том І а.с.13).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 1988 року проведено розподіл домоволодіння №12 по вул. Конструктивній у м. Дніпрі на 1/3 та 2/3 частини (том І а.с.14).

Згідно акту ідеальних часток від 13 вересня 2004 року, складеного фахівцем КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, у домоволодінні № 12 по вул. Конструктивній у м. Дніпропетровську у фактичному користуванні ОСОБА_8 (яка є спадкоємцем ОСОБА_7 та згодом відчужила частину домоволодіння ОСОБА_1А.), знаходилося 63/100 частини домоволодіння, а у фактичному користуванні ОСОБА_5 37/100 частини.

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради № 809 від 28.09.2004 року затверджено акт районної технічної комісії Про готовність закінченого будівництвом обєкту до експлуатації житлової прибудови А2 із двох житлових кімнат, сіней, коридору, санвузла, кухні, житлових кімнат, які складають 63/100 частин домоволодіння №12 по вул.Конструктивній.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.10.2004 року за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на 63/100 частини спірного домоволодіння.

На підставі договору дарування від 05 листопада 2004 року власником 63/100 частин домоволодіння №12 по вул.Конструктивній у м. Дніпрі стала ОСОБА_1, що встановлено рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2012 року (том І а.с.34-35).

Згідно відомостей КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 05 вересня 2013 року (том І а.с.102), станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, вул.Конструктивна, буд. №12 зареєстровано за ОСОБА_1 на 63/100 частини домоволодіння та за ОСОБА_3 на 2/3 частини домоволодіння.

02 жовтня 2005 року ОСОБА_3 померла (том І а.с.10).

З матеріалів спадкової справи № 423/2006р. (том І а.с.87-93), відкритої після смерті ОСОБА_5, вбачається, що до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після її смерті звернувся син померлої - ОСОБА_4, який свідоцтва про право на спадщину не отримав.

28 березня 2008 року помер ОСОБА_4 (том І а.с.9).

Із матеріалів спадкової справи №497/ 2008р., відкритої після смерті ОСОБА_4 (том І а.с.94-109), вбачається, що спадщину після його смерті прийняла дружина позивач ОСОБА_2. Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської нотаріальної контори ОСОБА_9 від 11.09.2013 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (том І а.с.15-16).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_10 посилалася на те, що її чоловік ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5, після смерті якої він успадкував 2/3 частини спірного домоволодіння, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав та помер 28.03.2008 року.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з доведеності факту родинних відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наявності правових підстав для визнання за позивачем права власності на 2/3 частини спірного домоволодіння та відсутності підстав для виділу ОСОБА_2 в натурі 59/100 частин будинку, а також припинення права власності відповідача на 63/100 частини вказаного будинку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині наявності правових підстав для встановлення факту родинних відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене конституційне положення кореспондується з положеннями ЦПК України, статтею 15 ЦК України про те, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, у свідоцтві про народження ОСОБА_4 його батьками записані (мовою оригіналу) ОСОБА_5 и ОСОБА_11. (а.с.12 т.1)

У свідоцтві про одруження № ІІ-АБ 889352 зазначено, що шлюб укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_12, яка після шлюбу взяла прізвище ОСОБА_6. (т.1 а.с.33)

Наведені обставини підтверджують той факт, що покійний чоловік позивача ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5

Тому висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є правильним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині висновків суду не спростовують. Посилання на те, що вимоги про встановлення факту не повинні були розглядатися з іншими вимогами ОСОБА_2 не грунтуються на вимогах закону.

Що стосується задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею в порядку спадкування права власності на 2/3 частини спірного домоволодіння, то колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України в редакції 2003 року).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Матеріалами справи встановлено, що згідно спадкової справи № 423/2006р., відкритої після смерті ОСОБА_5, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після її смерті звернувся син померлої - ОСОБА_4, який свідоцтва про право на спадщину не отримав.

28 березня 2008 року помер ОСОБА_4, спадкових прав після смерті матері ОСОБА_5 не оформив. (том І а.с.9).

При цьому, колегія суддів зауважує, що у 2004 році, за життя ОСОБА_5, у домоволодінні №12 по вул. Конструктивній в м. Дніпро було змінено частки у праві власності, у звязку з чим ОСОБА_8 (яка відчужила частину спірного домоволодіння ОСОБА_1А.) належить 63/100 його частини, а ОСОБА_5 пропонувалося зареєструвати за собою 37/100 його частин.

На підставі ч. 2 ст. 357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він вирішується з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбанні (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради № 809 від 28.09.2004 року затверджено акт районної технічної комісії Про готовність закінченого будівництвом обєкту до експлуатації житлової прибудови А2 із двох житлових кімнат, сіней, коридору, санвузла, кухні, житлових кімнат, які складають 63/100 частин домоволодіння №12 по вул.Конструктивній; вирішено оформити право власності з видачею свідоцтва на квартиру № 2 по вул.Конструктивній на імя ОСОБА_8, попередні правоустанавлюючі документи вважати такими, що втратили чинність.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.10.2004 року за ОСОБА_8 (яка згодом відчужила частину спірного домоволодіння ОСОБА_1А.) зареєстровано право власності на 63/100 частини спірного домоволодіння.

На підставі договору дарування від 05 листопада 2004 року власником 63/100 частин, тобто 2/3 частини домоволодіння №12 по вул.Конструктивній у м. Дніпрі стала ОСОБА_1, що також встановлено рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.02.2013 року у цивільній справі № 2/422/1570/2012 за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради,ОСОБА_1 про зміну ідеальних часток, визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом (том І а.с.34-35).

За життя ОСОБА_5 не перереєструвала своє право власності на 37/100 частин домоволодіння згідно акту ідеальних часток від 13.09.2004 року.

На підставі наведеного вище, з урахуванням проведеного перерозподілу ідеальних часток у житловому буинку №12 по вул. Конструктивній у м.Дніпро згідно акту від 13.09.2004 року та свідоцтва про право власності ОСОБА_8 на 63/100 частин вказаного будинку, колегія суддів приходить до висновку, що не можуть бути задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 2/3 спірного домоволодіння, оскільки у сумі з частиною у будинку ОСОБА_1 (яка набула право власності на підставі договору дарування, укладеного з ОСОБА_8В.) у розмірі 63/100 це не становить одиницю.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виділ їй частки спірного домоволодіння в натурі та припинення права ОСОБА_1 на його частку рішення суду першої інстанції є правильним. Висновки суду в цій частині відповідають вимогам ст.ст.358, 364, 365, 367 ЦК України, якими передбачено, що припинення права власності на частку у спільній власності за правилами статті 365 ЦК України допускається лише за відсутності можливості у співвласників поділу в натурі спільного майна, що є у спільній частковій власності, оскільки поділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, припиняє неможливість спільного володіння і користування майном, і при дотриманні прав та інтересів всіх співвласників унеможливлює примусове припинення права власності одного з них.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що судове рішення в частині визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 28 березня 2008 року, права власності на 2/3 частини домоволодіння №12 по вул. Конструктивній в м. Дніпро із спорудами та надвірними будівлями підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.259, 367, 369, 374, 376,381-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2018 року в частині визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 28 березня 2008 року, права власності на 2/3 частини домоволодіння №12 по вул. Конструктивній в м. Дніпро із спорудами та надвірними будівлями, а саме: квартира №1 загальною площею 38,9 м2 в житловому будинку (А-1,2) 1 поверх та прибудови (літера А1- 1,2) 1 поверх; веранда (літ.а2-1) загальною площею забудови 2,7 м2, 1 поверх та ганок (літ.а3) загальною площею забудови 0,3 м2 1 поверх; сарай (літера -Б) - загальною площею забудови 16,5 м2; погріб з шийкою (літера В) - загальною площею забудови 17,5м2, сарай-землянка (літ. Е) - загальною площею забудови 5,6м2; вбиральня (літера Д) - загальною площею забудови 1,0м2; літній душ (літера Ж) - загальною площею забудови 2,4м2; сарай (літера З) - загальною площею забудови 1,4м2; навіс (літера К) - загальною площею забудови 7,0м2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: І.Ю.Ткаченко

ОСОБА_13