Справа № 405/261/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев'янко А.В.

за участю боржника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Інспекції Міністерства податків і зборів Республіки Білорусь по Фрунзенському району м. Мінська №1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року в частині стягнення держмита з ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 року до суду із Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області надійшло клопотання Інспекції Міністерства податків і зборів Республіки Білорусь по Фрунзенському району м. Мінська №1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 128 рублів 85 копійок державного мита.

31.01.2019 року на адресу ОСОБА_1 було направлено письмове повідомлення про надходження вказаного клопотання та надано місячний строк для подачі можливих заперечень.

У встановлений строк заперечень від ОСОБА_1 до суду не надійшло. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.03.2019 року клопотання призначене до судового розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року, яке набрало законної сили 13.03.2018 року, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця України, Кіровоградської області, Устинівського району, с. Степанівка, громадянина України на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 25% всіх видів заробітку та (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення з 28.02.2018 року та до повноліття дитини, а також стягнуто з ОСОБА_1 державного мита в дохід держави у розмірі 128 рублі 85 коп. (а.м.4).

Згідно зі ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Питання надання правової допомоги між Республікою Білорусь і Україною врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року.

У відповідності до ст. 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Судом встановлено, що рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року набрало законної сили 13.03.2018 року, рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 держмита не виконувалося на території Республіки Білорусь, що підтверджується довідкою складеною суддею суду Фрунзенського району м. Мінська ОСОБА_4 (а.м. 5).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2019 року надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України. Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні, та порядок подання такого клопотання дотримані.

Підстав для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачені ст. 468 ЦПК України, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання Інспекції Міністерства податків і зборів Республіки Білорусь по Фрунзенському району м. Мінська №1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року в частині стягнення держмита з ОСОБА_1, у звязку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Станом на день постановлення ухвали, тобто на 11.04.2019, за офіційним курсом НБУ, курс гривні до іноземної валюти - Білоруського рубля складає: за 1 білоруський рубль - 12,6055 гривні.

Таким чином, виходячи з офіційного курсу НБУ з боржника ОСОБА_1 в дохід держави Республіки Білорусь підлягає стягненню державне мито в розмірі 128, 85 рублів, що за офіційним курсом Національного Банку України складає 1624 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 258 - 261, 462, 467 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Інспекції Міністерства податків і зборів Республіки Білорусь по Фрунзенському району м. Мінська №1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року в частині стягнення держмита з ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в дохід держави розмірі 128 рублів 85 коп., що в еквіваленті станом на 11.04.2019 року за курсом НБУ становить 1624,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна, громадянина України, (місце проживання: 25006, Україна, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) державне мито в дохід держави в розмірі 128 рублів 85 коп., що в еквіваленті станом на 11.04.2019 року за курсом НБУ становить 1624,20 грн. за такими реквізитами:

Отримувач: Головне управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь по м. Мінську,

УНП бенефіціара (отримувача): 100944011,

Банк: ВАТ «АСБ Білорусьбанк», код АКВВY2X,

Розрахунковий рахунок: BY04AKBB),

Код платежу: 03002 (державне мито).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 16.04.2019 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний