П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м. Київ

Справа № 22-56782 Головуючий у1-й інстанції - Осаулова Н. А.

Унікальний №381/3236/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

НевідомоїТ. О.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,-

у с т а н о в и л а:

У вересні 2018 року ОСОБА_4 пред'явила в суд позов до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з жовтня 2006 року по грудень 2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюб мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 17 грудня 2010 року у справі № 2-2441/2010 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Виданий на підставі рішення суду виконавчий лист № 2-2441/2010 перебуває на примусовому виконанні у Фастівському міськрайонного відділі ДВС ГТУЮ у Київській області. Відповідач аліменти належним чином не сплачує, внаслідок чого з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої станом на 01 серпня 2018 року складає 47904 грн. 48 коп.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов'язку зі сплати аліментів позивач набула право на стягнення неустойки (пені) станом на 01.08.2018 року, розмір якої складає 15241 грн. 08 коп.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2019 року позовні вимоги задоволені.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 15 241 грн. 08 коп.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, якими задовольнити позовні вимоги на суму 5 112 грн. 14 коп. (а.с.58-61).

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_4 у визначений судом строк не подала.

За правилами ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2019 року розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

20 грудня 2010 року Фастівським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду від 17 грудня 2010 року видано Виконавчий лист у справі № 2-2441/2010, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з відомостями довідки-розрахунку заборгованості від 02 серпня 2018 року ВП № 24713074, виданої Фастівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заборгованість ОСОБА_3 по аліментах згідно виконавчого листа № 2-2441 виданого 20 грудня 2010 року Фастівським міськрайонним судом Київської області про за період з 01 січня 2011 року до 31 липня 2018 рік становить 36 909 грн. 75 коп.

Аліменти відповідачем сплачувались нерегулярно та не в повній мірі, що відповідно до ст.196 СК України є підставою для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 15 241 грн. 08 коп. районний суд виходив з такого.

Позивачем надано розрахунок пені, за несвоєчасну сплату аліментів, що виникла з вини відповідача у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання дитини за період з 01 січня 2011 року до 01 серпня 2018 року становить 15241 грн. 08 коп.

Позивач просить стягнути неустойку (пеню) за період з 01 січня 2011 року до 31 липня 2018 року і даний період включено державним виконавцем у розрахунок заборгованості.

ОСОБА_3 приймав безпосередню участь в АТО з 12.01.2017 до 04.06.2017 (довідка про безпосередню участь в АТО від 14.12.2017 №3/456, посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 від 23.12.2016) (а.с.37-38).

Положеннями п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відтак за час перебування відповідача в зоні проведення антитерористичної операції у період з 12.01.2017 до 04.06.2017 пеня за невиконання зобов'язання по сплаті аліментів не нараховується.

Обрахувавши суму пені за увесь період заборгованості районний суд дійшов до висновку про її обрахунок позивачем у розмірі меншому, ніж підлягає нарахуванню відповідно до правил та принципу обрахунку пені, закріпленого у правових висновках Верховного Суду.

Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, а позивач визначила суму пені за несвоєчасну сплату аліментів на дитину в розмірі 15241 грн. 08 коп., з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня за прострочення сплати аліментів на дитину в розмірі визначеному позивачем, тобто в межах заявлених вимог.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги представника відповідача апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції доходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 на суму 15 241 грн. 08 коп. відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції, мотиви, з яких суд вважав встановленою наявність правових підстав для задоволення заявленого ОСОБА_4 позову, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення (а.с.52-54).

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування до спірних правовідносин п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для скасування оскаржуваного рішення з огляду на таке.

При вирішенні справи районний суд виходив з того, що за час перебування відповідача в зоні проведення антитерористичної операції в період з 12 січня 2017 року до 04 червня 2017 року пеня за невиконання зобов'язання по сплаті аліментів не нараховується.

Водночас при визначенні розміру пені та в ході перевірки наданого позивачем розрахунку пені районний суд встановив, що цей розрахунок здійснений у бік значного зменшення, оскільки позивач обрала неправильну формулу розрахунку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц викладений наступний правовий висновок, який в силу положень ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч.4 ст.263 ЦПК України був правильно врахований районним судом при виборі і застосуванні норм права для вирішення даного спору.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У даній справі з виконаного державною виконавчою службою розрахунку заборгованості ОСОБА_3 по аліментам убачається, що відповідач станом на 01 серпня 2018 року має заборгованість по аліментам у розмірі 47 904 грн. 48 коп., яка утворилась з січня 2011 року (а.с.8-9).

При визначенні розміру пені від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення із розрахункового періоду слід виключити період з 12 січня 2017 року до 04 червня 2017 року, який складає 144 дні.

При перевірці наданого позивачем розрахунку пені районний суд правильно констатував, що цей розрахунок здійснений у бік значного зменшення.

Для прикладу, при визначенні розміру пені щодо заборгованості, яка утворилась по сплаті аліментів за період з липня 2017 року по грудень 2017 року, апеляційний суд за формулою, наведеною Верховним Судом, провів наступний розрахунок.

Пеня щодо заборгованості за липень 2017 року складає 3 523 грн. 41 коп. (889,75 : 100 х 1 х 396 днів прострочення).

Пеня щодо заборгованості за серпень 2017 року складає 3 247 грн. 59 коп. (889,75 : 100 х 1 х 365 днів прострочення).

Пеня щодо заборгованості за вересень 2017 року складає 6 330 грн. 66 коп. (1889,75 : 100 х 1 х 335 днів прострочення).

Пеня щодо заборгованості за жовтень 2017 року складає 2 704 грн. 84 коп. (889,75 : 100 х 1 х 304 дні прострочення).

Пеня щодо заборгованості за листопад 2017 року складає 2 429 грн. 02 коп. (889,75 : 100 х 1 х 273 дні прострочення).

Пеня щодо заборгованості за грудень 2017 року складає 2 395 грн. 20 коп. (989,75 : 100 х 1 х 242 дні прострочення).

Отже загальний розмір пені щодо заборгованості, яка утворилась по сплаті аліментів лише за період з липня 2017 року по грудень 2017 року, складає 20 630 грн. 72 коп. (3523,41 + 3247,59 + 6330,66 + 2704,84 + 2429,02 + 2395,20).

З наведеного розрахунку убачається, що розмір пені тільки за означений період перевищує суму заявленого позову на 5 389 грн. 64 коп. (20 630, 72 - 15 241,08).

За таких обставин, ураховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, районний суд обґрунтовано ухвалив рішення про стягнення пені у заявленому позивачем розмірі. Рішення суду позивачем не оскаржується.

Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що розмір пені за весь заявлений період (з січня 2011 року до липня 2018 року) повинен складати 5 112 грн. 14 коп., відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам позивача у сукупності з наданими доказами та встановленими обставинами, висновки суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома