гСправа № 358/238/19 Провадження № 2/358/284/19
25 квітня 2019 року м. Богуслав
Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
за участю секретаря судового засідання Зеленько О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Богуславська сільгосптехніка» до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених коштів, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Богуславська сільгосптехніка» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 надмірно сплачені кошти в сумі 29 014,02 грн., вартість судового збору в розмірі 1921,00 грн. та кошти за надану правову допомогу, посилаючись на те, що 2 липня 2018 року ОСОБА_1, було прийнято на роботу в ПрАТ «Богуславська сільгосптехніка» на посаду електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах відповідно до наказу № 577 від 27.06.2018 року.
Відповідно до наказу №1044 від 13.09.2018 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за угодою сторін відповідно до ст.36 п.1 КЗпП України.
Також на даному підприємстві з 2 січня 2018 року на посаді економіста, працює ОСОБА_3, що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу №1233 від 29.12.2017 року.
У період з 3 вересня 2018 року по 12 вересня 2018 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Богуславській центральній районній лікарні в звязку з чим йому було нараховано лікарняні 839 (вісімсот тридцять дев'ять) грн.02 коп.
04 жовтня 2018 року платіжним дорученням №1380 від Богуславського відділення ВД Ф ССУ на розрахунковий рахунок ПрАТ «Богуславська сільгосптехніка» були отримані кошти в сумі 57 367 (пятдесят сім тисяч триста шістдесят сім) грн. 80 коп. з призначенням платежу - Фінансування для надання застрахованим особам матеріального забезпечення згідно заяви розрахунку №400 від 21.09.2018 року.
24.10.2018 року позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію (вимогу) про повернення помилково перерахованих коштів. Про те, дана вимога була залишена без задоволення, в зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду, за захистом порушеного права.
Представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі і не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.
Із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що адресовані відповідачу повістки про виклик до суду на 13.03.2019,29.03.2019 та на 24.04.2019 повернуті до суду з відміткою працівника поштового зв'язку «за зазначеною адресою не проживає». Тобто відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки та у встановлений судом строк не надіслав відзив на позовну заяву.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
2 липня 2018 року ОСОБА_1, було прийнято на роботу в ПрАТ «Богуславська сільгосптехніка» на посаду електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах відповідно до наказу № 577 від 27.06.2018 року.
Відповідно до наказу №1044 від 13.09.2018 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за угодою сторін відповідно до ст.36 п.1 КЗпП України.
Також на даному підприємстві з 2 січня 2018 року на посаді економіста, працює ОСОБА_3, що підтверджується копією наказу про прийняття на роботу №1233 від 29.12.2017 року.
У період з 3 вересня 2018 року по 12 вересня 2018 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Богуславській центральній районній лікарні в звязку з чим йому було нараховано лікарняні 839 (вісімсот тридцять девять) грн.02 коп.
24.10.2018 року позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію (вимогу) про повернення помилково перерахованих коштів, яка відповідачем була залишена без задоволення.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не має правової підстави для набуття помилково сплачених коштів, і на підставі ст.1212 ЦК України виплачені йому помилково кошти підлягають поверненню позивачу.
Так, згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатнього правової підстави (безпідставно надуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.
Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Зі змісту цієї норми матеріального права вбачається, що зобов'язання у зв'язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.
Згідно ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути безпідставно набуте майно в натурі відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Відповідно до п. 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.
Таким чином, ОСОБА_1 без достатньої правової підстави набув грошові кошти в розмірі 29 014 (двадцять девять тисяч чотирнадцять) грн.02коп., на даний час утримує їх та не повертає Позивачу, як передбачено чинним законодавством України, що є порушенням прав та інтересів Позивача.
Позивач поніс судові витрати, а саме сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 гривні, що підтверджується копією платіжного доручення № 0632 від 02.02.2019 року, а також понесено витрати на отримання правової допомоги в розмірі 2000 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком від 23.04.2019 року.
У відповідності до ст. 141 ч. 1 ЦПК України судові витрати понесені позивачем в розмірі 3921,00 гривень підлягають стягненню із відповідача.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 141 ч.1, 246, 263, 264, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст.ст. 16, 599, 610, 1212, 1213, ЦК України, п. 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, суд,
Позов Приватного акціонерного товариства «Богуславська сільгосптехніка» задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: суддя ОСОБА_5