Ухвала

15 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 127/27544/14-ц

провадження № 61-6957 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_2, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 березня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів, моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» ( далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та з урахуванням уточнених позовних вимог просило стягнути на його користь з відповідачів у солідарному порядку суму боргу за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28 листопада 2006 року у розмірі 6 779,55 дол. США, з яких: 4417,78 дол. США кредитної заборгованості, 2 361,77 дол. США заборгованості за процентами, а також заборгованість по сплаті за порушення термінів повернення процентів за користування кредитом у розмірі 6 405 грн 59 коп.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк» за участі ОСОБА_3 про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково, стягнуто солідарно на користь банку з ОСОБА_1, ОСОБА_3 суму боргу з повернення кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту від 28 листопада 2006 року № 0 у розмірі 6779,55 дол. США, з яких: 4417,78 дол. США становлять кредитну заборгованість, 2361,77 дол. США - заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, а також 477 грн 42 коп. заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення процентів за користування кредитом.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів, відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 13 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року залишено без змін.

У квітні 2019 року до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, подана представником - ОСОБА_2, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 березня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення, в частині часткового задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк», скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» відмовити повністю

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 113 319 грн 09 коп. (6 779,55 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України на момент подачі позову становить 106 913 грн 50 коп. + 6 405 грн 59 коп.), яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 ? 100 = 192 100).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Таких випадків судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної карги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services

v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником - ОСОБА_2, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 грудня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 13 березня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору припиненим, стягнення надміру сплачених грошових коштів, моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта