Провадження № 2/219/846/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Азямова Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, просить визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Донецька область, Бахмутський район, смт. Миронівський, вул. 1 Мая, 3/51, посилаючись на те, що позивачі є власниками квартири № 51, розташованої у будинку № 3 по вулиці 1 Мая смт. Миронівський Бахмутського району Донецької області, на підставі договору міни від 10.12.2001 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.2004 року.
У квартирі за згоди позивачів зареєстрований колишній чоловік позивача ОСОБА_3, який не є членом їх сімї та реєстрація місця проживання йому була потрібна з метою офіційної реєстрації бізнесу.
Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належній ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартирі, ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла не приймає, позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації ОСОБА_6 негативно впливає на їх матеріальний стан та порушує їх права як власників.
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в судове засідання не з'явились, їх представником адвокатом ОСОБА_5 подано заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її та позивачів участі. Заперечень щодо заочного розгляду справи від позивачів не надійшло.
Відповідач ОСОБА_6, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п.1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками квартири № 51, розташованої у будинку № 3 по вулиці 1 Мая смт. Миронівський Бахмутського району Донецької області: ОСОБА_1 належать 2/4 частини квартири на підставі договору міни від 10.12.2001 року (а.с. 23) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.2004 року (а.с. 25), а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/4 частині квартири на підставі договору міни від 10.12.2001 року (а.с. 23). Право приватної власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано Єнакіївським бюро технічної інвентаризації 24.12.2001 року за № 688 та 16.10.2004 року за № 6769827 (а.с. 24, 26).
Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України.
Відповідач ОСОБА_6 з 23.09.2014 року перебував з позивачем ОСОБА_3 у шлюбі, який рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.07.2015 року розірвано (а.с. 22), а відтак не є членом сімї позивачів.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування.
Як вбачається з копії довідки № 2489 від 30.11.2018 року в спірному житловому приміщенні, крім позивачів та членів їх сімї, зареєстрований ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 30).
Відповідно копії акту від 30.11.2018 року, відповідач ОСОБА_6, з 01.04.2017 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, де зареєстрований з 27.03.2017 року (а.с. 31).
За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин, суд вважає, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 51, розташованою у будинку № 3 по вулиці 1 Мая смт. Миронівський Бахмутського району Донецької області.
Тому позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 263, 265,282 ЦПК України, суд
ОСОБА_7 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, Бахмутський район, селище міського типу Миронівський, АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є.Дубовик