11.04.2019 Справа № 756/5721/18
№2-о/756/19/19
№756/5721/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

за участю секретаря судових засідань Іванової І.О.

заявника ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області, Київська міська рада, Києво-Святошинська районна рада Київської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Свою заяву обґрунтовує тим, у червні 2017 року померла його дружина ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина. Заявник є єдиним спадкоємцем після її смерті, у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки у правовстановлюючих документах, виданих на ім'я померлої дружини, помилково зазначено її дівоче прізвище «ОСОБА_4».

Посилаючись на наведене, заявник просить встановити факт належності ОСОБА_4: 44/100 частини житлового будинку АДРЕСА_3, право власності на який підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого виконкомом Брусилівської селищної ради Житомирської області 26.04.2004 на підставі рішення № 50 від 27.04.2004 та зареєстрованого в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації; 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, право власності на яку підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва 05.02.1998 згідно розпорядження № 1048 від 05.02.1998 та зареєстрованим в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 05.03.1988 за № 741; та житлового будинку АДРЕСА_4, право власності на який підтверджується договором дарування, посвідченим Першою київською обласною державною нотаріальною конторою 13.10.1992 за реєстровим № 4-1605 та зареєстрованим в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 24.11.1992 за № 605.

Заявник та його представник ОСОБА_3 у суді вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Від заінтересованих осіб надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їх представників, в яких вони просять прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

27.08.1978 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, про що свідчить відповідне свідоцтво. У зв'язку із укладенням шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на «ОСОБА_4» (а.с. 6).

13.10.1992 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 укладено договір дарування, за яким ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_4 прийняла в дар жилий будинок АДРЕСА_4. Договір дарування посвідчено державним нотаріусом Першої київської обласної державної нотаріальної контори Карпець Л.В. Право власності на будинок зареєстровано за ОСОБА_4 24.11.1992 в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації.

05.02.1998 Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського р-ну м. Києва видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності в рівних частках ОСОБА_2 та членам його сім'ї: ОСОБА_4

26.04.2004 виконкомом Брусилівської селищної ради видано свідоцтво про право власності, яке посвідчує, що 41/100 частини житлового будинку АДРЕСА_3 дійсно належить ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.06.2017.

ОСОБА_4 з 12.07.1988 та до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. В цій же квартирі, починаючи з 12.07.1988 зареєстровано місце проживання заявника ОСОБА_2 Такі обставини підтверджуються листами Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації.

З матеріалів спадкової справи № 02-14, заведеної Одинадцятою київською державною нотаріальної конторою вбачається, що заявник є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Одинадцятої КДНК Саніної Л.А. від 30.03.2018 заявнику відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 41/100 частину житлового будинку АДРЕСА_3, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; на житловий будинок АДРЕСА_4, у зв'язку із відсутністю документів, які підтверджують належність спадкового майна виданого та зареєстрованого на ім'я спадкодавиці.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено судом під час розгляду справи, заявник не може оформити належним чином свої права на спадщину після смерті дружини ОСОБА_4, оскільки у свідоцтвах про право власності на житло та у договорі дарування помилково зазначено її дошлюбне прізвище «ОСОБА_4». Заявник позбавлений можливості усунути зазначені помилки у позасудовому порядку.

Громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним факт належності померлій ОСОБА_4 договору дарування від 13.10.1992, свідоцтва про право власності на житло від 05.02.1998 та свідоцтва про право на житло від 26.04.2004, в яких її прізвище зазначено як «ОСОБА_4».

З огляду на наведене, враховуючи що в судовому порядку суд може встановити саме факт належності особі правовстановлюючого документа, а не факт належності майна, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 та вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_4 зазначених вище документів.

З викладеного, керуючись ст.ст. 265, 268, 315-316, 318-319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), заінтересовані особи: Київська міська рада (місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, ), Києво-Святошинська районна рада Київської області (місцезнаходження: м. Київ, вул. Янтарна, буд. 12, ), Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області (місцезнаходження: Житомирська обл., смт. Брусилів, вул. Митрополита Іларіона, буд. 50, ), про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, договору дарування жилого будинку АДРЕСА_4, посвідченого Першою київською обласною державною нотаріальною конторою 13.10.1992 за реєстровим № 4-1605 та зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 24.11.1992 за № 605.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтва про право власності на житло - 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва 05.02.1998 та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації м. Києва 05.03.1988 за № 741.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтва про право власності на житло - 41/100 частини житлового будинку АДРЕСА_3, виданого виконкомом Брусилівської селищної ради Житомирської області 26.04.2004 та зареєстрованого в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації 07.05.2004 за № 1025.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ю. Тітов