Справа № 159/620/19
Провадження № 2/159/506/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини та стягнення аліментів за минулий час,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що вона перебуває з відповідачем у справі в шлюбі з 12.09.2017, який зареєстровано виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області, актовий запис № 14. Від шлюбу народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач на підставі вимог ст. ст. 180, 182 СК України просить стягувати з ОСОБА_3 в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки в сумі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, з посиланням на норми ст. 84 СК України, позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в сумі 1000 гривень і до досягнення ОСОБА_3, 17.10.2017 віку трьох років. Також, позивач вказує, що з січня 2018 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надавав, у звязку з чим вона, на підставі ст. 191 СК України, просила стягнути з відповідача в її користь аліменти за минулий час за період з 01 січня 2018 року по 01 січня 2019 року в сумі 9186,50 грн., тобто в мінімальному розмірі, встановленому законодавством на дитину відповідного віку.

Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що неповнолітня дочка сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Суд вважає, що оскільки відповідач є собою працездатного віку, має задовільний стан здоровя, оскільки не довів протилежне, а тому цілком може та зобовязаний надавати своїй малолітній дочці матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

За вказаних обставин, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в сумі 1500 гривень щомісячно. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини.

Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на її утримання в сумі 1000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною віку трьох років.

Щодо стягнення аліментів за минулий час.

Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

За змістом цієї норми стягнення аліментів за час, що передує предявленню позову, є можливим за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобовязаної сплачувати аліменти від їх сплати.

Позивач подала свої доводи щодо існування вказаних умов, відповідач щодо цього своїх доводів не подав.

Таким чином, оцінивши надані позивачем доводи, які узгоджуються з її поясненнями, суд дійшов висновку, що позивач приймала заходи для одержання аліментів з відповідача, проте останній ухилявся від їх сплати.

Таким чином, вимоги позивача є законними та обґрунтованими, у звязку з чим суд вважає за необхідне їх задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини за минулий час, починаючи з 01.01.2018 року до 01.01.2019 рік.

Щодо стягнення судових витрат.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України регламентовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір за три вимоги майнового характеру (за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в сумі 768,40 грн., за вимогу про стягнення аліментів на утримання дружини в сумі 768,40 грн. та за вимогу про стягнення аліментів за минулий час в сумі 768,40 грн.), встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2019.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 137, 141, 258-259, 265, 280-286, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 75, 84, 180, 181, 182, 183, 191, Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.02.2019 та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1) аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_2) в сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 04.02.2019 і до 17.10.2020, тобто до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за минулий час, починаючи з 01 січня 2018 року по 01 січня 2019 року в сумі 9186 (девять тисяч сто вісімдесят шість) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 2305 (дві тисячі триста пять) гривень 20 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:ОСОБА_4