Справа № 569/246/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 липня 1989 року між ним та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1136 .

Від шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружнє життя з відповідачем не склалося. Вже більше 10 років, як припинили проживати однією сімєю, оскільки проживають в різних країнах, взаємних претензій про розподіл спільної сумісної власності не виникає.

На підтвердження згоди на розірвання шлюбу ОСОБА_2 передала заяву до суду, а також свідоцтво про шлюб.

Просив розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 15 липня 1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1136.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4. подав письмову заяву згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, її виклик в судове засідання на 24.04.2019 року здійснювався через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (http://court.gov.ua/) від 25.03.2019 року. Згідно поданої заяви вбачається, що відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу внаслідок довголітнього проживання з позивачем в різних країнах, відсутності між ними подружніх стосунків.

Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

За приписами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Встановлено, що ОСОБА_1 09.04.1965р.н., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, 18.02.1969р.н., уродженка м.Дрогобич Львівської обл., уклали шлюб, який було зареєстровано 15.07.1989 року відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції , актовий запис № 1136. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Від шлюбу дитина повнолітня.

Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство більше 10 років.. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сімю.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них. Шлюб розірвати.

На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України , керуючись 12,81,141,264-268, 273, 354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15.07.1989 року відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції , актовий запис № 1136, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт : PU 212034, виданий 20.11.2017р. ЗЕSP 1.

Повне рішення виготовлене - 25.04.2019 року.

Суддя: О.В.Панас