Справа № 158/597/19
Провадження № 2/0158/302/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2019 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
позивача - ОСОБА_1
відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.06.2012 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Зазначає, що відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.06.2012 року з ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 було ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі - 200 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 25.02.2012 року і до досягнення ними повноліття.
Вказує, що з моменту постановлення рішення значно зросла потреба у коштах на утримання неповнолітніх дітей, крім того в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дітей, недостатньо для їх матеріального утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.
На підставі наведеного, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набрання рішення законної сили та до досягнення кожною дитиною повноліття.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.03.2019 року даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.
22.03.2019 року від відповідача ОСОБА_2 до суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджені належними та допустими доказами та не підлягають задоволенню, оскільки він є інвалідом ІІ групи, що створює перешкоди у працевлаштуванні. Також зазначив, що отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1497 грн., наявна переплата по сплаті аліментів у розмірі 3000 грн., а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити.
26.03.2019 року від позивача ОСОБА_1 до суду подано відповідь на відзив згідно якого остання зазначила, що станом на 01.04.2018 року у відповідача наявний борг по сплаті аліментів у розмірі 3376,32 грн., крім того останній може в належній мірі сплачувати аліменти у більшому розмірі оскільки ОСОБА_2 отримує заробітну плату по роботі за трудовими та цивільно-правовими договорами між ним та ТУ ДСА у Волинській області, «Приват Енерджі», а тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.
01.04.2019 року від відповідача ОСОБА_2 до суду подано письмові пояснення на відповідь на відзив, згідно якого останній стверджує, що дійсно тимчасово надавав послуги на підставі договору ТУ ДСА у Волинській області, крім того зазначив, що на ТзОВ «Приват Енерджі» надає також послуги тоді, коли у нього є необхідність, оскільки проходить лікування (постійну профілактику по стану здоровя), що потребує значних коштів, а пенсії не вистачає.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити повністю.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, кожного зокрема, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.06.2012 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі - 200 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 25.02.2012 року і до досягнення ними повноліття /а.с.11/.
Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї.
Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (загальне захворювання), що підтверджується пенсійним посвідченням серії ААІ №928244 від 29.11.2017 року та довідкою до акта огляду МСЕК від 02.10.2017 року /а.с.31-32/.
Крім того, в судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримує заробітну плату по роботі за трудовими та цивільно-правовими договорами між ним та ТУ ДСА у Волинській області, «Приват Енерджі», що підтверджується постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.01.2018 року /а.с.55-57/.
Відповідачем не надано суду доказів його повної непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей, тощо, а тому, посилання ОСОБА_2 про те, що він не в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі із-за того, що на даний час ніде не працює, тому що йому важко працевлаштуватися у звязку із інвалідністю ІІ групи не заслуговують на увагу.
Окрім того, відповідач не позбавлений обовязку утримувати неповнолітніх дітей.
Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.
З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача підлягає до збільшення.
Відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності розумності, що до розміру стягнення аліментів, з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття, оскільки позивач не довела суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі, якому вона просить.
На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
ОСОБА_1 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ОСОБА_2 відповідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184, 185, 192 СК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.06.2012 року на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з твердої грошової суми в розмірі 200 грн. на кожну дитину щомісячно на 1/4 частку усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмір 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька м. Ківерці, пров. Міцкевича, 1, Волинської області.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення суду виготовлено 23.04.2019 року.