Справа №478/633/19 пров. №4-с/478/2/2019
У х в а л а

про відмову у відкритті провадження у справі

25 квітня 2019 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії Управління державної виконавчої служби відділу примусових виконань рішень Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

В с т а н о в и л а:

23.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою у якій просив визнати неправомірною бездіяльність Управління державної виконавчої служби відділу примусових виконань рішень Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо примусового виконання рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2011 року за виконавчим провадженням ВП №46686060 від 26 лютого 2015 року про стягнення коштів з Баштанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в сумі 91724 грн.85 коп.

Під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суддя приходить до наступного.

Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2011 року визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області до відмови в перерахунку основної та додаткової пенсії за період з 09 лютого 2009 року по 22 липня 2011 року (включно) та зобов`язано провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату, з урахуванням фактично виплачених сум, державної пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.ст.49, 50, ч.4 ст.54 та ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого мінімального розміру не нижче шести мінімальних пенсій за віком для державної пенсії по інвалідності та 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, для щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю за період з 09 лютого 2009 року по 22 липня 2011 року (включно). У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 грудня 2014 року постанову Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2011 року змінено, виключено з третього абзацу резолютивної частини постанови словосполучення «за період» та словосполучення «по 22 липня 2011 року (включно)». В іншій частині постанова Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2011 року залишена без змін.

На виконання постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 31.08.2011 року Казанківським районним судом Миколаївської області 13.01.2015 року був виданий виконавчий лист №2-а-2897/2011, який позивачем ОСОБА_1 для примусового виконання поданий до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області від 26.02.2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеної постанови суду.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб ДВС передбачено частиною першою статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження».

Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У частині першій статті 447 та частині першій статті 448 ЦПК України зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органів ДВС, приватного виконавця.

Згідно з положеннями частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині п`ятій цієї ж статті передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави зробити висновок, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду України у справі №660/612/16-ц від 14 березня 2018 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 оскаржуючи дії Управління державної виконавчої служби відділу примусових виконань рішень Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області щодо примусового виконання ним рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 серпня 2011 року, ухваленого місцевим загальним судом як адміністративним судом, повинен був звернутися з позовною заявою в порядку, передбаченому положеннями ст.287 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.186, 258-260 ЦПК України, суддя

У х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Управління державної виконавчої служби відділу примусових виконань рішень Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Роз`яснити заявнику право на звернення з такими вимогами в порядку, передбаченому положеннями ст.287 КАС України, до Казанківського районного суду Миколаївської області як до адміністративного суду, який видав виконавчий лист.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 25.04.2019 року.

Суддя