Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 509/4886/17

провадження № 61-40500 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідачі: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бриз-5», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»,

третя особа - Овідіопольська районна державна адміністрація Одеської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року у складі судді Гандзій Д. М. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 18 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Сегеди С. М., Кононенко Н. А., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бриз-5» (далі ОСББ «Бриз-5»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (далі ТОВ «Інфокс»), третя особа - Овідіопольська районна державна адміністрація Одеської області (далі Овідіопольська РДА Одеської області), про визнання недійсним договору, визнання договорів укладеними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обгрунтовували тим, що вони є власниками квартир у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1. ТОВ «Інфокс» надає послуги централізованого водопостачання та водовідведення до зазначеного будинку на підставі договору від 29 січня 2015 року № 0104/1, укладеного між відповідачами строком на три місяці, який продовжується шляхом укладення сторонами додаткових угод. Зазначений договір укладено головою ОСББ «Бриз-5» з перевищенням наданих йому повноважень, оскільки відповідно до статуту ОСББ «Бриз-5» такі повноваження належать виключно правлінню об'єднання співвласників. Крім того, умови договору передбачають можливість ТОВ «Інфокс» припинити або обмежити надання вказаних послуг у випадку виникнення заборгованості, що не передбачено чинним законодавством України та порушує їхні конституційні права.

Посилаючись на наведене, позивачі просили визнати недійсним договір від

29 січня 2015 року № 0104/1 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, укладений між ОСББ «Бриз-5» та ТОВ «Інфокс», з моменту його укладення; визнати укладеними з 07 листопада

2017 року договори про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення з використанням внутрішньо будинкових мереж між власниками квартир АДРЕСА_2 та ТОВ «Інфокс», згідно типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630; зобов'язати ТОВ «Інфокс» відкрити особові рахунки власникам зазначених квартир: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 для оплати послуг з централізованого водопостачання і водовідведення з використанням внутрішньобудинкових мереж та прийняти квартирні засоби обліку відповідних послуг на абонентський облік.

З метою забезпечення позову просили заборонити ТОВ «Інфокс» та ОСББ «Бриз-5», до вирішення справи по суті, вчиняти будь-які дії по відключенню або обмеженню у наданні послуг з централізованого водопостачання і водовідведення до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1

Заяву про забезпечення позову обгрунтовували тим, що відповідач ТОВ «Інфокс» протягом дії спірного договору здійснює відключення чи обмежує надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1. У позивачів, які є власниками квартир у цьому будинку, відсутня заборгованість з оплати зазначених послуг, при цьому наявність такої заборгованості у ОСББ «Бриз-5» може призвести до відключення, в тому числі і їх квартир від водопостачання та водовідведення, що є недопустимим, а тому вважали наявними підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 грудня

2017 рокузаяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено.

Заборонено ТОВ «Інфокс» та ОСББ «Бриз-5» вчиняти будь-які дії щодо відключення або обмеження у наданні послуг з централізованого водопостачання і водовідведення до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що між сторонами виник спір про право, предметом якого є вимоги позивачів, пов'язані з укладанням типових договорів про централізоване водопостачання до належних їм на праві власності квартир з метою їх забезпечення якісними послугами питного водопостачання, яке є пріоритетним і гарантується державою, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 18 квітня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Інфокс» залишено без задоволення, ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову є законним та обгрунтованим, застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову відповідає характеру спірних правовідносин та нормам процесуального закону. У разі припинення послуг з водопостачання та водовідведення ОСББ «Бриз-5», буде припинено надання таких послуг і до квартир позивачів, що завдасть їм істотної шкоди, оскільки у позивачів відсутня заборгованість за спожиті послуги. Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами і повинні діяти до закінчення судового розгляду справи.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Інфокс», у якій заявник просив скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 18 квітня 2018 року, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, щооскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Суди попередніх інстанцій безпідставно не взяли до уваги те, що заявник є постачальником послуг з водопостачання та водовідведення для споживача ОСББ «Бриз-5» (на підставі договору від 29 січня 2015 року № 0104/1), позивачі не є споживачами зазначених послуг, між сторонами відсутні будь-які правовідносини, а тому їх права та інтереси не порушені. Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивачі не вказали у чому саме полягає реальна загроза утруднення чи неможливості виконання рішення суду. Крім того, забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії по відключенню або обмеженню у наданні послуг з водопостачання та водовідведення не відповідає заявленим позовним вимогам, і ніяким чином не може вплинути на виконання можливого майбутнього судового рішення. З урахуванням наведеного, вважав вжиття судом заходів забезпечення позову необгрунтованим.

Узагальнені доводи відзиву на касаційну скаргу

У вересні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, у якому вони зазначали, що суди попередніх інстанцій повно та всебічно з'ясували обставини справи та ухвалили законні і обгрунтовані рішення, а відтак відсутні підстави для їх скасування.

Відповідно до статті 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня

2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до частин першої, другої статті 151 ЦПК України 2004 року суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 2 частини першої та частини третьої статті 152 ЦПК України 2004 року позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв'язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення об'єму заявлених вимог, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об'єктивний характер.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили визнати недійсним договір № 0104/1 від 29 січня 2015 року про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, укладений між ТОВ «Інфокс» та ОСББ «Бриз-5», визнати укладеними договори з надання зазначених послуг безпосередньо між кожним позивачем та товариством, зобов'язати ТОВ «Інфокс» відкрити особові рахунки позивачам для оплати зазначених послуг.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Інфокс» та ОСББ «Бриз-5» вчиняти будь-які дії по відключенню або обмеженню у наданні послуг з централізованого водопостачання і водовідведення до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1, оскільки існує обгрунтоване припущення невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таких висновків суди дійшли внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про забезпечення позову, зокрема не надали оцінку обгрунтованості доводів позивачів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення їх позову, та відповідності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

Зокрема, суди не обгрунтували, яким чином не вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Інфокс» та ОСББ «Бриз-5» вчиняти будь-які дії щодо відключення або обмеження надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення може утруднити виконання рішення щодо заявлених позовних вимог про визнання недійсним договору між ТОВ «Інфокс» та ОСББ «Бриз-5», та визнання укладеними договорів між ними та ТОВ «Інфокс» щодо надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що чинним законодавством України не передбачено права виконавця послуг з холодного водопостачання припинити надання таких послуг, а тому є недоцільним вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, які і так неможливо вчинити в силу закону.

Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивачів про забезпечення позову, а тому оскаржувані судові рішення не можуть вважатися законними та обгрунтованими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову, а тому оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українисуд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на висновок Верховного Суду щодо суті вирішення касаційної скарги, понесені ТОВ «Інфокс» судові витрати у зв'язку з подачею апеляційної та касаційної скарг у розмірі 3 524,00 грн покладаються на позивачів.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 грудня

2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 18 квітня

2018 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії по відключенню або обмеженню у наданні послуг з централізованого водопостачання і водовідведення відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на відшкодування судових витратпо 881,00грн, з кожного.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г.І. Усик