Ухвала

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 523/18708/16-ц

провадження № 61-6709ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

ОСОБА_2 від 11 грудня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором

від 27 листопада 2008 року у розмірі 22 738,09 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 1 925,15 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 17 428,94 грн; заборгованість за пенею та комісією -

2 063,14 грн; штраф (фіксована частина) - 250 грн; штраф (процентна складова) - 1 078,86 грн.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 17 травня

2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 14 серпня 2018 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 17 травня 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь

ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором

від 27 листопада 2008 року у розмірі 22 738,09 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 1 925,15 грн; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 17 428,94 грн; заборгованість за пенею та комісією -

2 063,14 грн; штраф (фіксована частина) - 250 грн; штраф (процентна складова) - 1 078,86 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 14 серпня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Апеляційного суду Одеської області від 14 серпня 2018 року

у вищевказані справі відмовлено на підставі пункту 1 частини шостої

статті 19 ЦПК України, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 11 грудня

2018 року, в якій заявник просить скасувати ухвалу суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал судів першої та апеляційної інстанцій які є предметом оскарження у касаційному порядку, а саме: 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Таким чином, системний аналіз частини першої статті 389, статті 406 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвали суду касаційної інстанції

у касаційному порядку не передбачено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на ухвалу Верховного Суду від 11 грудня 2018 року, яка не підлягає оскарженню в касаційному порядку, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись пунктом 9 частини 3 статті 2, частиною 3 статті 3, частиною 1 статті 389, пунктом 1 частини 2 статті 394 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

ОСОБА_2 від 11 грудня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська