справа № 274/6072/18
провадження № 2/0274/960/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.04.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розлучення та стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, -

В с т а н о в и в :

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, згідно якого просила суд розірвати зареєстрований 25.06.2016 року Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 222. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, в сумі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

В обґрунтування пред'явлених вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось в зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства, вирішення матеріально побутових проблем. Зазначає, що не бажає примирення, впевнена, що шлюбні стосунки з відповідачем налагодити неможливо. На даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не має можливості працювати та забезпечити собі та сину гідні умови життя. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати їй матеріальну допомогу, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден на розірвання шлюбу, заперечив щодо стягнення з нього коштів на утримання дружини, вказав, що вона може піти працювати, а дитину влаштувати до дитячого садочка. Зазначив, що він в добровільному порядку допомагає дитині та позивачці, зокрема купляє дитині одяг, надає кошти на утримання сина. Він спроможній сплачувати кошти на утримання дружини але не бажає цього робити, бо вона може працевлаштуватися.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.06.2016 року, зареєстрованому Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис № 222 (а.с. 5).

Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Враховуючи, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між сторонами.

Також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Дитина зареєстрована та проживає з матір'ю - ОСОБА_1, що підтверджується довідкою МКВЖРЕП №7 від 30.07.2018 року № 2898 (а.с. 8).

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Як визначено ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначила позивачка їх з відповідачем сину наразі є 1 рік та 10 місяців, він самостійно себе обслуговувати ще не вміє, в дитячий садочок дітей такого віку ще приймають, син проживає з нею, в разі якщо вона влаштується ні роботу, їй немає з ким залишити маленьку дитину. Кошти, які вона просять на своє утримання, є невеликою грошовою сумою та посильною для відповідача.

Відповідач будь-яких доказів в підтвердження своїх заперечень щодо часткового невизнання позовних вимог суду не надав, не спростував посилання позивачки про те, що на даний час остання немає можливості працевлаштуватися та влаштувати дитину до дитячого садочку.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, тобто до 03.06.2020 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави з позовної вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 12,13,81, 141,258-259,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст. 84, 105,110-112, 184 СК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розлучення та стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований Бердичівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 25 червня 2016 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 222 , розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого "МДД групп" Вишневе, вул. Чорновола 1А, Києво - Святошинського району Київської області аліменти на утримання ОСОБА_1 в сумі по 1000 ( одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи з 07 листопада 2018 року і досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 03.06.2020 року ( включно).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 26 квітня 2019 року.

Головуючий Т.М. Вдовиченко