Справа № 642/7510/18
Провадження № 2/642/530/19
24 квітня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді Бондаренко В.В.,
за участю секретаря - Шаповал Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
У грудні 2018 року Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 надміру справлену грошову допомогу по догляду за сином - ОСОБА_2 до досягнення ним трирічного віку у сумі 1303,63 грн. та судові витрати.
В обґрунтування заяви посилається на те, що на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради перебувала ОСОБА_1 як одержувач грошової допомоги по догляду за сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 Дана допомога призначалася на підставі Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, рішеннями Управління про призначення допомоги від 08.08.2013, 14.01.2014 та від 08.10.2016. При оформленні документів на призначення допомоги, ОСОБА_1 попереджалась про обов'язок повідомити відділ соціальних допомог Управління в разі свого працевлаштування, про що нею внесені власноручно записи у заявах про призначення допомоги від 25.07.2013 та від 09.01.2014. 19.02.2016 ОСОБА_1 звернулася з заявою до відділу соціальних допомог Управління, в якій повідомила, що просить припинити виплату допомоги так як, з 27.01.2015 вона вийшла на роботу на повний робочий день. ОСОБА_1 зобов'язалася повернутим переплачені кошти на протязі місяця. Таким чином, в період з 27.01. 2015 по 26.11.2015 вона не мала права на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. З 27.01.2016 виплату допомоги було припинено та був визначений розмір переплаченої допомоги. Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних допомог від 13.10.2016 № 193, розмір переплаченої допомоги за період з 27.01.2015 по 26.11.2105 складає 1303,63 грн. 20.10.2016 ОСОБА_1 було направлено повідомлення про припинення надання державної допомоги з вимогою повернути зазначені кошти. 28.12.2016 ОСОБА_1 було направлено претензію з вимогою повернути переплачені кошти допомоги. До Управління ОСОБА_1 не з'явилась, кошти до цього часу не повернула, а тому з неї підлягає стягненню надмірно виплаечсна грошова допомога у розмірі 1303,63 грн.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить задовольнити позовні вимоги, розглянути справу у його відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради перебувала ОСОБА_1 як одержувач грошової допомоги по догляду за сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
Дана допомога призначалася на підставі Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», відповідно до Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, рішеннями Управління про призначення допомоги від 08.08.2013, 14.01.2014 та від 08.10.2016.
При оформленні документів на призначення допомоги, ОСОБА_1 попереджалась про обов'язок повідомити відділ соціальних допомог Управління в разі свого працевлаштування, про що нею внесені власноручно записи у заявах про призначення допомоги від 25.07.2013 та від 09.01.2014.
19.02.2016 ОСОБА_1 звернулася з заявою до відділу соціальних допомог Управління, в якій повідомила, що просить припинити виплату допомоги так як, з 27.01.2015 вона вийшла на роботу на повний робочий день.
ОСОБА_1 зобов'язалася повернутим переплачені кошти на протязі місяця.
Таким чином, в період з 27.01. 2015 по 26.11.2015 вона не мала права на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.
З 27.01.2016 виплату допомоги було припинено та був визначений розмір переплаченої допомоги. Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних допомог від 13.10.2016 № 193, розмір переплаченої допомоги за період з 27.01.2015 по 26.11.2105 складає 1303,63 грн.
20.10.2016 ОСОБА_1 було направлено повідомлення про припинення надання державної допомоги з вимогою повернути зазначені кошти. 28.12.2016 ОСОБА_1 було направлено претензію з вимогою повернути переплачені кошти допомоги. Однак дотепер до Управління ОСОБА_1 не з'явилась, кошти до цього часу не повернула.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон) громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Так, в статті 3 цього Закону визначені види державної допомоги сім'ям з дітьми, в тому числі: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (пп. 3).
Відповідно до ст.ст. 13 - 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно.
Згідно ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно з законом.
Відповідно до п.13 вказаної ПостановиКабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу, з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини.
В силу ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, судом встановлено, що відповідач не надала інформацію про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги, вчасно, в добровільному порядку надмірно отриману суму допомоги не сплатила, що є підставою відповідальності та задоволення позовних вимог.
З огляду на вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини, у даному випадку суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а відповідачем допущено порушення щодо повернення надмірно отриманих коштів.
Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача надміру отримані кошти у вигляді переплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до трьох років у розмірі 1303,63 грн.
Згідно платіжного доручення при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 289-283 ЦПК України, ст. ст. 13, 14, 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», суд -
Позов Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради - задовольнити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Бондаренко