ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/850/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю боржника ОСОБА_4,

стягувача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2019 року про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання,

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

ОСОБА_5 зазначила, що 12 лютого 2013 року Хмельницьким міськрайонний судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до неї про поділ майна подружжя. Після набрання цим рішенням законної сили заявник отримала виконавчий лист і мала намір предявити його до виконання. За рішенням суду їй було присуджено майно на загальну суму 21 250 грн, яке знаходилось у належній сторонам на праві спільної часткової власності квартирі. Апеляційний суд Хмельницької області рішенням від 6 лютого 2018 року припинив право заявника на частку у спільному житлі та стягнув на її користь відповідну грошову компенсацію, разом із тим, ОСОБА_4 відмовляється повернути присуджені їй речі. Строк предявлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду від 12 лютого 2013 року, до виконання закінчився, внаслідок чого вона позбавлена можливості виконати його у примусовому порядку. Цей строк пропущено заявником із поважних причин, оскільки до 2018 року вона залишалася власником квартири, де знаходилося спірне майно.

За таких обставин ОСОБА_5 просила суд поновити пропущений строк для предявлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2019 року заяву ОСОБА_5 задоволено. Поновлено пропущений строк для предявлення виконавчого листа №2218/22329/12, виданого на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, до виконання.

Суд виходив з того, що ОСОБА_5 пропустила цей строк із поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду про поділ майна подружжя виконано, а ОСОБА_5 не довела поважності причин пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

ОСОБА_5 не подала відзив на апеляційну скаргу.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

В силу ч. 6 ст. 12 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2013 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя задоволено частково. Виділено ОСОБА_4 у власність: кухню вартістю 5 000 грн, прихожу вартістю 5 000 грн, диван (мякий куточок) вартістю 5 000 грн, матрац для дитячого ліжка вартістю 1 750 грн, стінку меблеву дитячу вартістю 2000 грн, шведську стінку вартістю 500 грн, газову плиту вартістю 2 000 грн, а всього майна на загальну суму 21 250 грн. Виділено ОСОБА_5 у власність: пральну машину вартістю 3 500 грн, телевізор «Шарп» вартістю 5 000 грн, стіл компютерний вартістю 500 грн, ліжко деревяне вартістю 2 000 грн, матрац для ліжка вартістю 3 000 грн, посудомийну машину вартістю 2 000 грн, телевізор «Філіпс» вартістю 3 000 грн, витяжку кухонну вартістю 1 000 грн, ліжко дитяче вартістю 1 250 грн, а всього майна на загальну суму 21 250 грн.

На підставі цього рішення 5 червня 2013 року суд видав виконавчий лист №2218/22329/12 в частині висновку про виділення ОСОБА_5 майна.

ОСОБА_5 мала предявити цей виконавчий документ до виконання в строк до 21 травня 2014 року, разом із тим, вона не звертала його до примусового виконання.

Вказані речі домашнього вжитку знаходилися у належній сторонам на праві спільної часткової власності квартирі №52, по пр. Миру, 61/3Б, у м. Хмельницькому.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 6 лютого 2018 року припинено право власності ОСОБА_5 на 152/1000 частки вказаної квартири та виплачено їй грошову компенсацію вартості цієї частки у розмірі 88 242 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-ХIV «Про виконавче провадження», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, ОСОБА_5 мала предявити виконавчий лист до виконання протягом року з наступного дня після набранням судовим рішенням законної сили.

Отже суд першої інстанції правомірно керувався тим, що цей строк сплив.

На виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2013 року ОСОБА_5 намагається витребувати у ОСОБА_4 рухоме майно. Це майно знаходилося у квартирі, яка до початку 2018 року належала сторонам на праві спільної часткової власності, тому у ОСОБА_5 була відсутня необхідність у його примусовому витребуванні.

Як зазначила ОСОБА_5, на теперішній час рішення суду залишається невиконаним.

Давши належну оцінку доказам у справі, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_5 пропустила строк для предявлення виконавчого листа до виконання з поважних причин, а тому цей строк підлягає поновленню.

Посилання ОСОБА_4 на необґрунтованість заяви ОСОБА_5 суперечать фактичним обставинам справи.

Твердження сторін про часткове виконання рішення суду мають бути перевірені виконавцем під час здійснення виконавчих дій.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2019 року про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконаннязалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 24 квітня 2019 року.

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 48