У х в а л а

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа №127/10177/18

провадження № 61-6161ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

21 березня 2019 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати і справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, в касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі пунктів 8, 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Однак, доказів на підтвердження зазначеного ОСОБА_2 не надає.

Крім того, ОСОБА_2 вказує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вказана норма Закону закріплює дві категорії справ, за позовні вимоги в яких позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме: за вимоги про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

При цьому, законодавство не звільняє особу від обов'язку, щодо сплати судового збору в справах за іншими позовними вимогами.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали убачається, що ОСОБА_2 пред'являючи позов просила, зокрема, про відшкодування моральної шкоди, що підлягає сплаті судового збору за подачу касаційної скарги.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній станом на дату подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становить 1 921грн.

Отже, ОСОБА_2 за подання касаційної скарги на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року необхідно сплатити 384 грн 20 коп., або надати документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, засвідчений належним чином.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Разом з цим, згідно з частиною першою статті 25 та частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подано скаргу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2019 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 травня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк