Дата документу 24.04.2019 Справа № 335/4823/18
Запорізький апеляційний суд
Є. у. № 335/4823/18 Головуючий у 1 інстанції: Шалагінова А.В.
№ провадження Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого: Воробйової І.А.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» у особі генерального директора Кривцун Віктора Віталійовича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2018 року у складі судді Шалагінової А.В.

у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО», ОСОБА_5 про стягнення страхового відшкодування та завданої шкоди, однак, в процесі розгляду справи від позовних вимог до ОСОБА_5 відмовився.

В обґрунтування позовних вимог до ТДВ СК «КРЕДО» у позовній заяві зазначив, що 14 жовтня 2017 р. приблизно о 21:15 год. на перехресті вулиць Перемоги та С. Тюленіна в місті Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Сhevrolet Еріса», д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та «ВМW 530і», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 р. водій ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль позивача.

18 січня 2018 р. ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» за полісом АК № 6506149, яким була застрахована цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5, виплатила позивачеві страхове відшкодування в розмірі 50 824,45 грн.

Разом із тим, дійсний розмір заподіяної шкоди склав 108 315,79 грн. згідно зі звітом автотоварознавчого дослідження № 16 від 19 січня 2018 р. Страховий ліміт визначено вказаним полісом 100 000 грн. Отже, ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» не відшкодувала йому частину шкоди в розмірі 49 175,55 грн., з урахуванням страхового ліміту та вже сплаченої суми.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» із заявою від 09 лютого 2018 р. про виплату залишку страхового відшкодування. Проте, листом цього відповідача від 03 квітня 2018 р. в задоволенні вимог позивача було відмовлено.

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» на його користь страхове відшкодування в розмірі 49175,55 грн. та судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ «СК «КРЕДО» на користь ОСОБА_4 суму страхового відшкодування в розмірі 38147 грн. 01 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ТДВ «СК«КРЕДО» у особі генерального директора Кривцун В.В. подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, не повне з'ясування усіх фактичних обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ТДВ «СК «КРЕДО» повністю виконало свої зобов'язання за законом, по Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, а також по оплаті страхового відшкодування.

На підтвердження своїх доводів до апеляційної скарги було долучено копію Звіту № 28/06/18 від 25.06.2018 року, який містить додаткову інформацію щодо визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «ВМW 530і», р.н. НОМЕР_2. Зазначений доказ не був поданий до суду першої інстанції, оскільки вказаний звіт надійшов на адресу ТДВ СК «КРЕДО» 27.07.2018 року, тобто після винесення оскаржуваного рішення.

В апеляційній сказі зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував фактичні обставини справи, поклав в основу рішення експертний висновок, який не відповідає вимогам закону, а відтак не може вважатися експертним висновком.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 жовтня 2017 р. приблизно о 21:15 год. на перехресті вулиць Перемоги та С. Тюленіна в м. Запоріжжі сталася ДТП за участю транспортних засобів «Сhevrolet Еріса», д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, та «ВМW530і», д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7

Власником автомобіля «ВМW 53Оі», д.н. НОМЕР_2, є позивач відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 14 вересня 2017 р. (а.с. 73)

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 року водій ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 6).

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 12 січня 2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 р. - без змін (а.с. 7-8).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_5 була застрахована ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» за полісом АК № 6506149, за яким ліміт страхової відповідальності становить 100 000 грн. (а.с. 63-64).

18 жовтня 2017 р. ОСОБА_4 звернувся до ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 68)

06 листопада 2017 р. ФОП ОСОБА_8 складено Аварійний сертифікат № 834/17-11, за висновком якого вартість поновлювального ремонту автомобіля «ВМW 530і», д.н. НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 50 919,05 грн. без ПДВ (а.с. 82-120)

18 січня 2018 р. ТДВ «Страхова компанія «КРЕДО» згідно зі страховим актом від 18 січня 2018 р. перерахувала позивачеві на розрахунковий рахунок страхове відшкодування в розмірі 50 664,45 грн. (а.с. 26, 121-122).

Аналізуючи доводи та заперечення сторін а також надані ними докази, суд першої інстанції врахував, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 8 листопада 2017 рок ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, встановлено вину водія ОСОБА_5 у ДТП.

Представник відповідача посилався на те, що страхова компанія відшкодувала вартість пошкоджень транспортного засобу позивача, а наданий позивачем ОСОБА_4 висновок експерта не відповідає вимогам закону.

Разом з тим, за ст. 1194 ЦК України, особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого слід враховувати положення статті 1192 ЦК. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Аналогічна правова позиція визначена Постановою Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15.

Відтак, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, необхідно виходити з фактичної (реальної суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля).

З огляду на зазначене, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги у основу визначення розміру завданої шкоди Звіт № 16 про оцінку автомобіля «ВМW530і», д.н. НОМЕР_2, наданий позивачем, оскільки у ньому бралася до уваги вартість матеріалів, необхідних для ремонту, визначена відповідно до нормативно-правових актів.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заперечуючи проти звіту про оцінку автомобіля, на який посилається позивач, відповідач разом з тим не надав жодних переконливих доказів на підтвердження того, що зазначений звіт не відповідає дійсності, а розмір завданої позивачеві шкоди є меншим, ніж зазначено у звіті.

Жодних інших доказів про вартість відновлювального ремонту, які спростовували б висновок, на який послався суд першої інстанції, відповідачем на надано.

За таких обставин суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» у особі генерального директора Кривцун Віктора Віталійовича без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2018 року у цій справі без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 2 травня 2019 року.

Головуючий: І.А. Воробйова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко