Справа № 758/9743/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., особи, яка подала скаргу ОСОБА_1 , представника ВДВС Подільського РУЮ м. Києва Галунько Людмили Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ м. Києва, третя особа: ОСОБА_2 , -

УСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року до Подільського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі за текстом - скаржник) зі скаргою на дії та рішення державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ м. Києва.

В обґрунтування своєї скарги зазначив, що Рішенням Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/9743/16 від 31.10.2016 року з нього стягнуто аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На виконання вказаного Рішення відділом державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Києва відкрито виконавче провадження.

В ході здійснення виконавчого провадження скаржник дізнався, що державним виконавцем винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керуванні транспортними засобами.

На думку скаржника, вказані обмеження відносно нього застосовано необґрунтовано, оскільки він виконує рішення суду, добровільно перераховуючи кошти на картковий рахунок стягувача у належному розмірі, у зв`язку з чим, просить визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця у виконавчому провадженні, а саме: про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

У судовому засіданні скаржник підтвердив вимоги, викладені ним у скарзі, і просив її задовольнити. Представник особи, дії якої оскаржуються, заперечила проти задоволення скарги, обґрунтовуючи тим, що обмеження відносного скаржника встановлені правомірно з огляду на ухилення останнього від виконання рішення суду та розмір заборгованості зі сплати аліментів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей, в розмірі 1/3 з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків на дитину відповідного віку.

Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 18.11.2016 року відкрито виконавче провадження № 52921682.

Постановою від 06.03.2019 року у вказаному виконавчому провадженні встановлено тимчасове обмеження скаржнику у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Іншою постановою від 06.03.2019 року у вказаному виконавчому провадженні встановлено тимчасове обмеження скаржнику у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданою представником особи, дії якої оскаржуються, загальний розмір нарахованих аліментів за період з 04.08.2016 року по 14.06.2019 року становить 132 553,97 гривень. Оскільки боржник не подавав до відділу державної виконавчої служби інформацію про своє місце роботи та про джерела доходів, заборгованість по сплаті аліментів здебільшого нараховувалась відповідно до середньостатистичної заробітної плати даної місцевості. За вказаний період часу боржником було сплачено 37 955 гривень. Таким чином, залишок заборгованості становить 94 598,97 гривень, що вочевидь значно перевищує сукупний розмір платежів за чотири місяці.

Судом взято до уваги докази сплати аліментів, а також довідку про місце роботи скаржника в ТОВ «Наші двері» і розмір його заробітної плати за січень-лютий 2019 року, що були надані скаржником, водночас, суд встановив, що вказані відомості були враховані відділом державної виконавчої служби під час обрахунку розміру заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість вимог, викладених у скарзі, та відсутність правових підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 13, 18, 77, 81, 260, 268, 273, 352, 354-356, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ м. Києва, третя особа: ОСОБА_2 - залишити без задоволення;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Гребенюк