Єдиний унікальний номер 243/9223/17 Номер провадження 22-ц/804/18/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 243/9223/17

Номер провадження 22-ц/804/18/19

24 квітня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Ротар Я.Б.

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

представник публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут в режимі відео конференції з Жовтневим районим судом м. Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3,

на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2018 року, в частині оскарження рішення суду про стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, вступну та резолютивну частину якого складено суддею Старовецьким В.І. в м. Словянськ в приміщенні Словянського міськрайонного суду Донецької області 23 серпня 2018 року, повний текст виготовлено 31 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він перебував в трудових відносинах з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», де працював на посаді інженера відділу по автоматизації системи комерційного обліку електроенергії. Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року розпочато проведення антитерористичної операції. Керівництвом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було прийняте рішення про продовження здійснення своєї господарської діяльності на непідконтрольній території України, а саме у місті Горлівка Донецької області з залишенням відповідної частини працівників для нормального функціонування підприємства. 17 березня 2017 року позивач був звільнений за угодою сторін на підставі п.1 статті 36 КЗпП України. Однак в порушення норм трудового права, відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по 17 березня 2017 року, компенсацію за невикористану відпустку, а також не видав йому його трудову книжку. Проте жодних перешкод, які унеможливлюють здійснення відповідачем вище перелічених дій на виконання приписів трудового законодавства не існує, оскільки заробітну плату позивач отримував через банківську установу, яка розташована на підконтрольній владі України території, керівництво підприємства, в тому числі працівники, які ведуть кадровий та бухгалтерській облік, знаходяться у містах Краматорську та Маріуполі, відповідно до місця реєстрації підприємства. Враховуючи те, що працівникам, які здійснюють свої трудові обовязки на території, підконтрольній владі України, заробітна плата за вказаний період була виплачена, а також те, що з 15 березня 2017 року на підприємстві виник простій не з вини працівника, а внаслідок захоплення структурних підрозділів підприємства, які знаходились у м. Горлівка, позивач просив суд стягнути з відповідача, заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по 17 березня 2017 року у сумі 4 385,88 грн., з якої просить суд зобов'язати ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» утримати податки і обов'язкові платежі, компенсацію за невикористану відпустку у сумі 8 555,40 грн., і в зв'язку з тим, що йому в день звільнення не видали належно оформлену трудову книжку, - середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 51 168,60 грн. Крім того просив суд скасувати наказ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про звільнення та зобов'язати відповідача видати новий наказ про звільнення позивача з урахуванням дати фактичної видачі йому трудової книжки. Також просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу у сумі 550 грн.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2018 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що судом не враховано, що позивач надав суду ОСОБА_5 за підписом Голови Донецької обласної організації профспілки, в якому зазначається про необхідність виконати роботодавцем вимоги профспілки щодо виплати усіх сум, що належать працівнику при його звільненні з підприємства, який являється доказом на підтвердження факту наявності обовязку відповідача сплатити суму заборгованості по заробітній платі та інших компенсаційних виплат. Суд безпідставно дійшов висновку про неможливість нарахування заробітної плати за березень 2017 року через відсутність документів з первинного обліку праці та заробітної плати, оскільки факт втрати цих документів не підтверджено належними та допустимими доказами, а саме вироком суду у кримінальній справі чи рішенням компетентного органу, в якому чітко зазначено, що дані документи втрачено. Судом не надано оцінки наданому позивачем розрахунку заборгованості по заробітній платі та не враховано, що суд може самостійно провести такий розрахунок за наявності даних про заробітну плату працівника за попередні місяці, які передують звільненню. Крім того, судом не враховано, що наявність табелю робочого часу не має правового значення для вирішення даної справи, оскільки починаючи з 13 березня 2017 року підрозділи відповідача, які знаходились на непідконтрольній території України, не працювали у звязку з їх захопленням, тобто на підприємстві після 13 березня 2017 року виникла ситуація простою, наслідки якого передбачені ч. 3 ст. 113 КЗпП України, тобто за працівником зберігається середній заробіток. Крім того, позивача було звільнено за угодою сторін, а тому відповідач повинен виплатити йому заробітну плату за відпрацьований час з 01 березня 2017 року по 12 березня 2017 року. Суд безпідставно взяв до уваги Науково-практичний висновок Торгово-промислової палати України, оскільки тільки Сертифікат Торгово-промислової палати України є належним доказом, що засвідчує настання обставин непереборної сили. Суд не взяв до уваги наказ відповідача від 8 травня 2015 року про введення на підприємстві обміну інформації та документації між контрольованою територією та неконтрольованою територіями з використанням засобів електронного звязку, який свідчить про те, що з травня 2015 року і до дня захоплення у відповідача мають бути всі бухгалтерські та кадрові документи на кожного працівника підприємства, оскільки вся інформація з неконтрольованої території України безперервно направлялась працівниками, які знаходились на непідконтрольній території України, у електронному вигляді до головних органів управління підприємства, які знаходились у м. Краматорську. На підприємстві не було окремого бухгалтерського та кадрового обліку, оскільки відповідачем подавались систематично звіти, в тому числі і за березень 2017 року до Державної фіскальної служби України про сплату єдиного соціального внеску відносно працівників, які знаходились на непідконтрольній території України, в тому числі і відносно позивача.

Від відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» відповідно до положень ст. 360 ЦПК України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування відзиву зазначено, що суд правильно не взяв до уваги лист за підписом голови Донецької обласної організації профспілки, оскільки такий лист не містить даних щодо розміру заборгованості підприємства перед позивачем, в ньому зазначено лише, що за нормами трудового законодавства зі звільненими працівниками необхідно провести повний грошовий розрахунок. Цей лист не підтверджує факт наявності невиплаченої заробітної плати позивачу, що є предметом доказування по даній справі. Для можливості стягнення заробітної плати за березень 2017 року, позивач повинен був надати докази виконання роботи за цей період. Суд правомірно прийняв до уваги надані відповідачем докази відносно втрати кадрових та бухгалтерських документів щодо працівників, які працювали на неконтрольованій території, оскільки діюче законодавство не містить положень, які передбачають підтвердження факту втрати документів вироком суду. Згідно доданої до відзиву копії заяви про вчинення злочину, підприємством відповідача повідомляється про втрату контролю над здійсненням господарської діяльності та відсутністю доступу до кадрового діловодства, особових справ та інших документів, які стосуються трудової діяльності співробітників. Наказом відповідача від 8 травня 2015 року передбачено здійснення обміну інформацією та документацією між контрольованою та неконтрольованою територією з використанням засобів електронного звязку, ніяких вимог щодо безперервного направлення бухгалтерської та кадрової документації до головних органів управління підприємства у м. Краматорськ вказаним наказом не встановлювалось. Цим наказом пунктами 1.1 та 1.2 передбачалось окреме введення та зберігання бухгалтерської та кадрової документації на контрольованій та неконтрольованій територіях.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Своєю ухвалою від 5 листопада 2018 року Донецький апеляційний суд повернув скаржнику апеляційну скаргу в частині оскарження рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки та скасування наказу про звільнення та зобовязання вчинити певні дії.

Тому рішення суду в частині оскарження цих вимог апеляційним судом не переглядається.

Судом першої інстанції встановлено.

20 квітня 2018 року рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (ідентифікаційний код юридичної особи 00131268) назву відповідача було змінено на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» в звязку з чим до Статуту відповідача було внесено відповідні зміни, а 24 травня 2018 року йому державним реєстратором було видано нову Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.17 том 1, а.с.60-61 том 2 ).

Позивач ОСОБА_2 перебував з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в трудових відносинах, де працював у на посаді інженера відділу по автоматизації системи комерційного обліку електроенергії служби експлуатації приладів обліку Департаменту з технічного забезпечення продажі Дирекції з технічного забезпечення.

17 березня 2017 року ОСОБА_2 був звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджено Наказом № 209-к від 17 березня 2017 року ( а.с.243-246 том.1).

Відповідно до ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України підставою відповідальності власника за затримку розрахунку при звільненні є склад правопорушення, який включає два юридичних факти: порушення власником строку розрахунку при звільненні та вина власника.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.

Згідно зі ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (ч.2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року розпочато проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операції та визначені населені пункти, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження. До переліку таких міст включене місто Горлівка Донецької області.

Крім того, місто Горлівка включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, який є додатком № 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» № 1085 від 07 листопада 2014 року.

Згідно п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» № 263 від 07 травня 2015 року субєкти електроенергетики, що одночасно провадять діяльність на контрольованій та неконтрольованій території, ведуть окремий бухгалтерський облік господарської діяльності на неконтрольованій та контрольованій території.

Наказом ПАТ "ДТЕК "Донецькобленерго" від 08 травня 2015 року 289-ОД здійснено розподіл кадрового та бухгалтерського обліку по контрольованій та неконтрольованій державною владою території.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що позивач не перемістився з непідконтрольної території, продовжив працювати на тій частині підприємства, яка перебувала на території проведення антитерористичної операції.

У звязку з захопленням невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих обєктів ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» розташованих у м. Горлівка, у відповідача з 13 березня 2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної та іншої), до компютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю.

За фактом здійснення протидії законній господарській діяльності, привласнення майна та за вчинення дій, спрямованих на неправомірне втручання в діяльність ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за заявою останнього порушено кримінальне провадження № 000150 за ознакамист.206 КК України ( а. с. 65-67 т. 1 ).

Висновком торгово-промислової палати України ПАТ № 2370/2/21-10.2 від 24 липня 2017 року щодо унеможливлення виконання обовязків передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого впливом дії форм-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відносно «ДТЕК Донецькобленерго» засвідчено настання форс-мажорних обставин при здійсненні господарської діяльності на території, непідконтрольній українській владі, у тому числі у м. Горлівка.

З 13 березня 2017 року господарська діяльність та управління виробничими потужностями відповідача унеможливлено неправомірними діями третіх осіб. Майно ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», що знаходиться в тому числі в м. Горлівка, перебувають у незаконному володінні та під контролем третіх осіб. Фактично відповідач втратив контроль і доступ до своїх виробничих потужностей та іншого майна, у тому числі, до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, у тому числі затвердження та введення в дію штатного розпису, особових справ працівників. Початок дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є 13 березня 2017 року (а.с.98-127 т.1 ).

З повідомлення про неможливість вивезення первинних документів в порядку підпункту 38.11 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, за № 68/1742/ис, адресованого 20 березня 2017 року Начальнику Дніпропетровського Управління ОВПП ДФС, вбачається, що 13 березня 2017 року до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за місцезнаходженням адміністративних і виробничих потужностей надійшли документи, які свідчать про незаконне блокування господарської діяльності. Посадовим особам товариства було висунуто вимогу, яка підписана невідомою особою, про проведення інвентаризації майна.

Головним Управлінням Держпраці у Донецькій області перевірений факт додержання ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування. Актом перевірки від № 05-20-333/0028 від 03 серпня 2017 року встановлено, що здійснити нарахування заробітної плати за березень 2017 року та здійснити розрахунок компенсації за невикористані дні щорічних та додаткових відпусток неможливо у звязку із втратою контролю над всім майном, документацією, архівом, компютерними системами, системами обліку, програмами забезпечення, що залишились в зоні АТО ( а.с.83-97 т.1 ).

Втрата контролю і доступу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що розташовані у м. Горлівка Донецької області, у тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звітів, що подавались до контролюючих органів, починаючи з 13 березня 2017 року, коли фактично вийшло з під контролю управління зазначеними виробничими потужностями і припинилося провадження господарської діяльності, свідчить про неможливість ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконати зобов'язання перед працівниками згідно зі ст. 47, 83, 115 і 116 КЗпП України.

При цьому, сам по собі факт звільнення позивача з підприємства відповідача не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.

Крім того, 27 червня 2017 року та 29 червня 2017 року на об'єкти інфраструктури енергогенеруючих та енергопостачальних компаній України, в тому числі на ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», відбулася масштабна кібератака, в результат чого стала дестабілізація роботи інформаційних та комунікаційних елементів корпоративних мереж, а також виведення з робочого ладу ряд автоматизованих систем ( а.с. 81 том 1 ).

Масова кібератака в державі є загальновстановленим фактом та призвела до втрати доступу до деяких документів та інформації.

З цього приводу, 04 липня 2017 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулось з відповідним повідомленням до Департаменту кіберполіції Національної Поліції України, яке 14 липня 2017 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001995 (а.с.82 том 1).

Згідно індивідуальних відомостей Пенсійного Фонду України про застраховану особу ОСОБА_2 від 5 вересня 2017 року, відомості про сплачені до УПФУ підприємством внески за березень 2017 року відсутні (т.1 а.с.19).

Інших доказів, які б підтверджували наявність заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку не надано.

За встановлених обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що не доведено в суді наявність заборгованості по заробітній платі, її розмір та період виникнення та період роботи, який надає право на компенсацію за відпустку.

Оскільки, підприємство було захоплено невідомими особами, відповідач втратив контроль над майном та документацією та з незалежних від нього причин позбавлений можливості надати суду такі докази.

За відсутності даних про період виникнення заборгованості, графіку роботи, середньоденну заробітну плату позивача, апеляційний суд також не має можливості провести відповідний розрахунок.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та долучено до матеріалів цивільної справи 24 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: Г.В. Новікова

ОСОБА_5