Справа №:755/5823/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В. вивчивши матеріали позовної заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суддя дійшов наступного.

Як вбачається з позовної заяви, остання підписана та подана до суду представником ОСОБА_3 На підтвердження повноважень представника позивача долучено довіреність №3415-К-Н-О від 09 серпня 2018 року, видана АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», в особі першого заступника голови правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_4, яка діє на підставі наказу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» СП-2018-6937670 від 04 липня 2018 року «Про делегування права видавати довіреності від імені Банку».

В той же час, дана довіреність не може бути прийнята в якості підтвердження повноважень представника позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч. 7 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 3 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України визначено процесуальну дієздатність представника юридичної особи, а саме юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (само представництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України, зокрема, доповнено Основний Закон статтею 131-2, відповідно до частини першої, третьої та четвертої якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

З аналізу вказаних норм вбачається, що позовна заява від імені юридичної особи може бути подана керівником юридичної особи, членом виконавчого органу або адвокатом, який діє від імені юридичної особи.

В той же час, до матеріалів позовної заяви не долучено належних доказів, які підтверджують процесуальну дієздатність ОСОБА_3, як представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в розумінні положень ст.ст. 58, 60 Цивільного процесуального кодексу України, а саме, відсутні докази, які вказують на те, що ОСОБА_3 є керівником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» або членом виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як і не долучено доказів на підтвердження адвокатської діяльності представника ОСОБА_3, якими є свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю та Витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, та відповідно договір про надання правової допомоги та ордер.

Крім цього, слід зазначити, що частиною другою статті ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, а також у малозначних справах. Так, під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Разом з тим, дані винятки стосуються представництва лише в суді першої інстанції під час розгляду трудових спорів та малозначних справ у порядку спрощеного позовного провадження, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України таке представництво здійснюється під час розгляду спору, а саме під час розгляду трудових спорів та малозначних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Цивільного процесуального кодексу України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За вимог ч. 1 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Таким чином, вирішення питання про відкриття провадження у справі та відповідно вирішення питання щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

З аналізу наведених положень закону можна дійти висновку, що представництво юридичної особи представником на підставі довіреності без надання доказів адвокатської діяльності можливе лише при вирішенні спору, тобто під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи).

Таким чином, позовна заява від імені юридичної особи може бути підписана та подана до суду керівником юридичної особи, членом виконавчого органу або адвокатом, який діє від імені юридичної особи, а представництво інтересів юридичної особи, під час розгляду справи в суді першої інстанції, у випадку відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, може здійснюватись представником повноваження якого підтверджуються та визначаються в довіреності.

Окремо слід звернути увагу на ту обставину, що на підтвердження повноважень ОСОБА_3, як представника позивача, до позовної заяви долучено довіреність №3415-К-Н-О від 09 серпня 2018 року яка видана АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», в особі першого заступника голови правління АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_4, яка діє на підставі наказу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» СП-2018-6937670 від 04 липня 2018 року «Про делегування права видавати довіреності від імені Банку».

В той же час, інформація відносно осіб, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені вноситься до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі відомостей, які надаються юридичними особами державному реєстратору (Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV).

Так, відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з 12 лютого 2018 року є ОСОБА_6, а підписантом - ОСОБА_7. Вказані особи відповідно до Статуту уповноважені представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами та які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.

У даному випадку, дані щодо ОСОБА_4 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні, як і відсутній наказ АТ КБ «ПРИВАТБАНК» СП-2018-6937670 від 04 квітня 2018 року «Про делегування права видавати довіреності від імені Банку», з посиланням на який ОСОБА_4 видано та підписано довіреність на ім'я ОСОБА_3, у зв'язку з чим повноваження посадової особи ОСОБА_4, як уповноваженої особи видавати довіреність від імені юридичної особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не підтверджені.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що заяву подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підпис позовної заяви та звернення з позовною заявою до суду від імені та в інтересах позивача, - що є підставою для повернення позовної заяви позивачу відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Частиною 7 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 56, 60, 62, 185, 187, 260, 261, 277, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, повернути позивачу.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: