Справа № 357/2588/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, інтереси яких представляє ОСОБА_5, третя особа : Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що на підставі договору дарування вона є власником квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі зареєстрована відповідач ОСОБА_2 зі своїми малолітніми дітьми, які жодного дня не проживали у вказаній квартирі. Позивач вказує на те, що з 2006 року відповідачі у її квартирі не проживають, і їхнє місце проживання позивачу невідоме, відповідачі не проводять оплату за комунальні послуги, житлом не цікавляться. ОСОБА_2 зловживала спиртними напоями та вела бродячий спосіб життя, рішенням суду її було позбавлено батьківських прав. Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду опікуном малолітніх призначено ОСОБА_5, їх бабу - відповідача по справі. Позивач просила визнати відповідача ОСОБА_2, та її дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_5 позов визнала частково, заперечила щодо визнання малолітніх дітей такими, що втратили право на користування житловим приміщеням.

Представник 3-ої особи - Служби у справах дітей Білоцерківської міськради, позов не визнав, та просив при вирішенні спору врахувати інтереси дітей.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач являється власником квартири АДРЕСА_2, на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області від 02.07.2005 року і зареєстрованим в реєстрі за №1-3167.

Як вбачається з довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім'ї № 6489 від 24.10.2018 року, в зазначеній квартирі зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_6, та зареєстровані, але не проживають ОСОБА_7, ОСОБА_2, і малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідачі по справі. (а.с.12).

Встановлено, що малолітні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають на обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, в службі у справах дітей Білоцерківської міської ради.

Згідно з рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2017року, справа № 357/14350/16ц відповідач ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав щодо свої синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв'язку з ухиленням нею від виконання батьківських обов'язків. Над малолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_4 призначено опіку з боку їхньої бабусі ОСОБА_5, яка проживає за адресою АДРЕСА_5

Згідно з висновком Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 26.02.2019 № 136 встановлено, що визнання малолітніх дітей такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 є таким, що звужує існуючі права дітей та порушує їх охоронювані права.

Представник позивача суду пояснив, що позивачу ОСОБА_6 згідно договору дарування квартири від 02.07.2005 року на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3. В даній квартирі з 2006 року зареєстрована відповідач ОСОБА_8, яка не проживає у вказаній квартирі без поважних причин, зі слів позивача остання зловживала спиртними напоями та вела бродячий спосіб життя. При цьому, її малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зареєстрованими у квартирі позивача без дозволу власника житла та, взагалі, жодного дня не проживали у вказаній квартирі. ОСОБА_8 було позбавлено батьківських прав щодо її синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Відповідачі не є членами сім'ї позивача. Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі, квартирою не цікавляться. Відповідач ОСОБА_5, яка являється опікуном дітей, разом із малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають в селі де діти і відвідують школу. Конфліктних ситуацій з приводу користування вказаною квартирою між сторонами не було.

Відповідач ОСОБА_5 суду пояснила, що ОСОБА_2, її бувша невістка, яка колись давно проживала і була зареєстрована в спірній квартирі. ОСОБА_5 є бабусею малолітніх дітей ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які проживають з нею, та перебувають на її повному утриманні, батьки малолітніх позбавлені батьківських прав щодо своїх дітей. Дійсно, діти ніколи не проживали в спірній квартирі, але ОСОБА_5 бажає щоб у дітей була реєстрація в місті Біла Церква. Відповідач зазначила, що не заперечує щодо визнання ОСОБА_2 втратившою право на користування квартирою, але її онукам потрібна реєстрація місця проживання в квартирі позивача.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9, яка є сусідкою позивача більше 20 років, суду пояснила, що вона доглядала ОСОБА_10, яка була онкохворою, ОСОБА_2 - онука ОСОБА_11, яку свідок востаннє бачила ще дитиною. Не відомо де мешкає ОСОБА_2 Свідок ОСОБА_12, сусідка позивача з 1980 року, суду показала, що востаннє бачила відповідачку ОСОБА_2 близько 10-15 -ти років тому. Позивач ОСОБА_10 - це донька ОСОБА_10 і власник квартири. Відповідач ОСОБА_2 з дітьми не є близькими родичами власника квартири. Діти ніколи не проживали в спірній квартирі. Позивач проживає за кордоном, а квартира зачинена, пуста, давно ніхто в ній не живе.

При вирішенні даної справи суд виходить з наступного.

За ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до приписівст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та можливо визнати ОСОБА_2 з її малолітніми дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4, такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_1, в зв'язку з тривалою, без поважної причини, їх відсутністю за місцем реєстрації проживання. Суд враховує, що малолітні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ніколи не мешкали в квартирі АДРЕСА_4, та їх опікун ствердила, що діти з народження проживали в її з сином квартирі по вул. Томилівська в м. Біла Церква, а потім ОСОБА_5 забрала дітей до себе в село Бакали, оскільки їх батьки відмовилися виконувати свої батьківські обов'язки, діти опинилися в скрутному становищі. Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні не наполягала на праві користування її онуками квартирою позивача, але бажала, щоб діти залишалися зареєстрованими в тій квартирі. Однак, реєстрація малолітніх дітей та ОСОБА_2 в квартирі позивача порушує право власника майна на розпорядження та належне володіння власністю, а тому з урахуванням встановлених обставин по справі, суд вважає за можливе визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом.

Згідно постанови КМ України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» за №207 від 02.03.2016року - реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Отже, у відповідності до положень Постанови КМ України від 3.10.2018 року за №800 «Деякі питання соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров'ю», суд вважає за необхідне покласти обов'язок на Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради організувати, разом з працівниками служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, забезпечення права цих дітей бути зареєстрованими за місцем фактичного їх проживання, та повідомити суд з приводу виконання даного рішення в частині, що стосується інтересів дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст. 317,391,405 ЦК України , постановою КМ України №800 від 03.10.2018р., ст.ст. 12, 13, 81, 141, 158, 258- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за позивачем.

Направити для відому дане рішення в Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду буде виготовлено не пізніше 30.04.2019 року.

СуддяО. Я. Ярмола