Справа №198/949/18
Провадження № 2/0198/40/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року Юр'ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр'ївка, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, треті особи по справі - приватний нотаріус Юр'ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григорєва О.Л., Юр'ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 43,5 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що його батьку ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 03.09.1990 року належав житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 батько позивача ОСОБА_4 помер, при цьому мати позивача та дружина померлого батька - ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В свою чергу, мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, при цьому позивач є спадкоємцем першої черги як за законом так і за заповітом після смерті останньої.

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Юр'ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григорєвої О.Л. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , з огляду на те, що правовстановлюючі документи на зазначений будинок мають недоліки, а зокрема в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння відсутній підпис голови виконавчого комітету та відбиток печатки виконавчого органу.

Відтак, позивач не може оформити спадкові права на вищевказане домоволодіння, в зв»язку з чим змушений звертатися до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та судові витрати по справі просив залишити за ним (ас. 174).

Відповідач по справі Юр'ївська селищна рада Юр»ївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з»явилися, при цьому від представника останніх ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи в його відсутності із зазначенням про визнання позовних вимог в повному обсязі (ас.46-47,170).

Третя особа по справі приватний нотаріус Юр'ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григорєва О.Л. в судове засідання не з'явилася, надала суду телефонограму про розгляд справи в її відсутності та проти заявлених вимог не заперечувала (ас. 166).

Третя особа по справі Юр'ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності та проти заявлених вимог не заперечували (ас. 49-50,169).

В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії:

- 29.12.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 30-32);

- 29.12.2018 року постановлено ухвалу про витребування доказів (ас. 33-34);

- 25.01.2019 року постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання (ас. 51-52);

- 25.02.2019 року постановлено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження (ас.64-65);

- 25.02.2019 року постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання (ас. 66-67);

- 26.02.2019 року постановлено ухвалу про витребування доказів (ас.75-76);

- 25.03.2019 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (ас. 154-155);

- 29.03.2019 року постановлено ухвалу про відкладення судового засідання (ас.163).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного:

- так, з копії свідоцтва про народження позивача серії ГД № 930386 від 29.11.1957 року, виданого Жемчужанським с/ РАЦС Юр'ївського району Дніпропетровської області вбачається, що батьком останнього є ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_3 (ас.10).

З копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконкомом Павлоградської районної ради народних депутатів 03.09.1990 року на підставі рішення виконкому № 110 від 21.03.1989 року вбачається, що батьку позивача ОСОБА_4 на праві особистої власності належало домоволодіння, розташоване в селі Жемчужне Юр'ївського району Дніпропетровської області (ас.11).

Згідно копії витягу з рішення виконавчого комітету Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області № 15 від 10.04.1995 року «Про присвоєння житловим будинкам нумерації на території сіл Жемчужненської сільської ради» житловому будинку в селі Жемчужне Юр'ївського району Дніпропетровської області, розташованому по вулиці Молодіжна та належному ОСОБА_4 вирішено присвоїти номер 2 (ас.12).

Право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 було зареєстроване в органах Павлоградського МБТІ Дніпропетровської області за ОСОБА_4 07.12.2000 року на підставі свідоцтва про право власності, виданого 03.09.1990 року Павлоградським райвиконкомом Дніпропетровської області за реєстровим номером 1-99/99, про що свідчить відмітка на наявній копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 03.09.1990 року (ас.11), копія довідки КП Павлоградське МБТІ від 13.06.2018 року (ас.13).

Окрім того, саме на ім'я власника ОСОБА_4 виготовлений і технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, з якого не встановлено наявність самочинно збудованих споруд на території вищевказаного домоволодіння (ас.21-25).

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що за життя батьку позивача ОСОБА_4 дійсно на праві особистої власності належав житловий будинок АДРЕСА_1, який, в свою чергу, був зареєстрований за ним в органах МБТІ на праві власності на підставі вимог діючого на той час законодавства.

Доводи зазначені приватним нотаріусом Юр'ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григорєвою О.Л. в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2018 року про те, що в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, виданого на ім'я ОСОБА_4, відсутні підпис голови виконавчого комітету ОСОБА_6 та відбиток печатки виконавчого органу, суд до уваги не приймає, оскільки як зазначено вище органи МБТІ підтвердили факт реєстрації в свій час за ОСОБА_4 права власності на вищевказаний будинок саме на підставі свідоцтва про право власності, виданого 03.09.1990 року Павлоградським райвиконкомом Дніпропетровської області, при цьому зазначений будинок до теперішнього часу в органах МБТІ на праві власності обліковується саме за ОСОБА_4.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 18.12.2018 року повторно виданого Юр'ївським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (ас.17).

Згідно копії довідки Жемчужненської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області № 770 від 05.12.2000 року вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 в господарстві була прописана його дружина ОСОБА_3, при цьому арешту чи заборони на будинок АДРЕСА_1 не має (ас.14).

Згідно довідки виконавчого комітету Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області № 2350 від 20.12.2018 року вбачається, що в АДРЕСА_1 з 02.04.1980 року та по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкала і була зареєстрованою мати позивача ОСОБА_3 (ас.15).

Відповідно до п. п. 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс набрав чинності з 01 січня 2004 року і застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. До правовідносин, що виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року, застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Таким чином, оскільки батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, до спадкових правовідносин, що виникли після його смерті, підлягають застосуванню норми ЦК УРСР 1963 року , в редакції, чинній на момент смерті спадкодавця.

За положеннями ст. ст. 524, 525 ЦК УРСР 1963 року спадкування здійснювалось за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця.

За нормами ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв, при цьому визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

На час відкриття спадщини мати позивача ОСОБА_3 проживала та була зареєстрованою разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 в належному останньому будинку за адресою АДРЕСА_1, що підтверджено в судовому засіданні довідкою № 2350 від 20.12.2018 року, виданою Юр'ївською селищною радою Юр'ївського району Дніпропетровської області (а.с. 15).

Згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частках є діти, подружжя і батьки померлого.

Отже, дружина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, тому в силу вищезазначених норм права вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1

Таким чином, мати позивача ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 та являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті останнього.

Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 вбачається, що спадкова справа після смерті останнього заведена не була та свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались (ас. 68,69,72,73).

За положеннями ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року прийнята спадщина визнавалась належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, могли одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, ЦК УРСР 1963 року не встановлював строк для отримання свідоцтва про право на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину конкретними строками не обмежувалася та після прийняття спадщини воно могло бути отримано спадкоємцями в будь-який час. Отримання свідоцтва про право на спадщину для спадкоємців які прийняли спадщину не було обов'язковим і залежало від їх розсуду.

З огляду на дане в судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщину у вигляді належного ОСОБА_4 житлового будинку № 2 по вулиці Молодіжна в селі Жемчужне Юр'ївського району Дніпропетровської області, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, прийняла мати позивача ОСОБА_3, в якому остання мешкала та була зареєстрованою до дня своєї смерті.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 05.12.2017 року, виданого Юр'ївським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (ас.18).

З матеріалів спадкової справи № 4/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (ас.84-149) вбачається, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом та заповітом після смерті ОСОБА_3, при цьому останній своєчасно подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини (ас.85).

18.09.2018 року позивачу видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, належне за життя ОСОБА_3 у вигляді земельних ділянок площами 9,7473 га та 9,7885 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ас.140,142).

Між тим, постановою приватного нотаріуса Юр'ївського районного нотаріального округу Григорєвої О.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.11.2018 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_3 у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння, виданому 03.09.1990 року головою виконкому Павлоградської районної ради народних депутатів ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів № 110 від 21.03.1989 року на ім'я ОСОБА_4 відсутні реквізити документа, а саме підпис голови виконкому Павлоградської районної ради народних депутатів ОСОБА_6 та відбиток печатки виконавчого органу (ас.148).

Відповідно до п. п. 4.14, 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право власності на це майно спадкодавця.

Разом з тим, в судовому засіданні вищенаведеними доказами достовірно встановлено, що спірний будинок на праві особистої власності належав саме ОСОБА_4 та зареєстрований за ним в органах МБТІ на праві власності виключно на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 03.09.1990 року виконкомом Павлоградської районної ради народних депутатів (ас.11,13).

Відтак, до матері позивача ОСОБА_3 , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_4 перейшло право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, яке остання за життя належним чином не оформила.

З огляду на дане позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права та отримати відповідне свідоцтво про право на спадкове майно у вигляді належного спадкодавцю ОСОБА_3 житлового будинку АДРЕСА_1, при цьому належність даного будинку батьку позивача ОСОБА_4, а згодом і померлій матері останнього ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, доведена в судовому засіданні вище переліченими доказами та у суду сумнівів не викликає.

Суд вважає необхідним зауважити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на те, що з 26.01.2018 року Жемчужненська сільська рада Юр'ївського району на території якої розташований спірний будинок, припинила свою діяльність будучи реорганізованою шляхом приєднання до Юр'ївської селищної ради, в зв'язку зі створенням Юр'ївської об'єданої територіальної громади, що є загальновідомим фактом, суд вважає правомірним пред'явлення позивачем заявлених вимог саме до Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до конвенції Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивача перейшло право власності на житловий будинок, що належав спадкодавцеві ОСОБА_3 за життя, але позивач не має можливості подати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на житловий будинок належний спадкодавцю, який би містив всі необхідні реквізити для документу, як того вимагає нотаріус, суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно.

Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на набуття права власності на житловий будинок після смерті його матері ОСОБА_3, а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, - позовні вимоги щодо визнання права власності слід задовольнити в повному обсязі.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за ним права власності на належний спадкодавцю житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1.

Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим судові витрати залишити за останнім.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Жемчужне Юрївського району Дніпропетровської області, гр. України, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 загальною площею 43,5 кв. м., житловою площею 20,5 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, якою вказаний житловий будинок був успадкований, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4, якому вказаний будинок належав на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 03.09.1990 року, виданого Павлоградським райвиконкомом Дніпропетровської області.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України:

- позивач : ОСОБА_1, місцепроживання - АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1;

- відповідач : Юр'ївська селищна рада Юр'ївського району Дніпропетровської області, місцезнаходження - 51300, вул. Центральна, буд. 67/1, смт. Юр'ївка Юр'ївського району Дніпропетровської області, ;

- третя особа 1 : Юр'ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, місцезнаходження - 51300, вул. Центральна, 67, смт. Юр'ївка Юр'ївського району Дніпропетровської області, ;

- третя особа 2 : приватний нотаріус Юр'ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Григорєва О.Л., місцезнаходження - АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення буде складено 30 квітня 2019 року.

Суддя С. О. Маренич