Справа № 654/393/19
Провадження №2/654/550/2019
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2019 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі :
головуючого судді Данилевського М.А.,
за участю секретаря Друговин В.М.,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши матеріали цивільної справи №654/393/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Новофедорівська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку відповідно до свідоцтва на право власності від 04.01.1993, виданим виконавчим комітетом Новофедорівської сільської ради. В зазначеному домоволодінні зареєстровані дружина позивача - ОСОБА_4 , донька - ОСОБА_5 , колишній зять - ОСОБА_3 , онук - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 На сьогоднішній день донька позивача ОСОБА_5 розлучена з ОСОБА_7 .. Відповідач добровільно покинув будинок у якому раніше проживав. ОСОБА_7 , жодним чином в утриманні будинку, його ремонті, оплати комунальних послуг участі не приймає. На підставі викладеного ОСОБА_1 ., просить задовольнити позов.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав, належним чином був повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи.
За наявності матеріалів у справі, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, що відповідає ст.280 ЦПК України.
Суд, з`ясувавши думки учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 04.01.1993, є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 7).
Згідно рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 19.11.2018 шлюб між донькою позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - розірвано.(а.с.8)
Відповідно до довідки виданої Новофедорівською сільською радою від 21.01.2019, ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 9).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що є сусідами позивача, а відповідач по справі в будинку по АДРЕСА_2 не проживає більше року, та витрат на утримання будинку не несе.
Згідно ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
За ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 6 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян.
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання чи місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу, спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
За ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється відповідними органами на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).
Вказаний Закон не покладає на суди повноваження зняття з реєстрації місця проживання осіб, а тому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права у вигляді зняття відповідача з реєстрації за вказаною в позові адресою не відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та не може бути застосований судом, а тому вимога позивача про зняття відповідача з реєстрації задоволенню не підлягає.
Вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком підлягає задоволенню, оскільки відповідач не проживає у будинку позивача, використовує будинок не за цільовим призначенням, тобто не для проживання, а виключно для реєстрації місця проживання, що порушує права позивача як власника будинку, зазначені у ст. 150 ЖК України та ст. ст. 317, 319 ЦК України, а іншого порядку, результатом якого є зняття відповідача з реєстрації в будинку позивача, законодавством не передбачено (окрім зняття з реєстрації в добровільному порядку).
Визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком є підставою для зняття його з реєстрації у зазначеному будинку, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» при відповідному зверненні до Голопристанського районного сектору державної міграційної служби України у встановленому законом порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 150 ЖК України, ст. ст. 11, 16, 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст.12, 81, 89, 141, 229, 258, 263-265, 280 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Голопристанський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повне рішення складено 25.04.2019 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Суддя М. А. Данилевський