Головуючий суду 1 інстанції - Посохов І.С.
Доповідач -Стахова Н.В.
Справа № 428/9798/18
Провадження № 22-ц/810/150/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних

вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 січня 2019 року (постановленого у складі судді Посохова І.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 15 жовтня 2003 року між нею та відповідачем розірвано шлюбу. У період шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син навчається у Луганському національному аграрному університеті у м. Харкову на денній контрактній формі навчання та потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, яку вона не може самостійно надавати.

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1702 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до закінчення навчання або до досягнення сином двадцятитрирічного віку.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовну заяву було подано з порушенням вимог, передбачених ст. 185 ЦПК України та з порушенням строку розгляду вказаної справи. Відповідач не є інвалідом, працездатного віку, а тому, на думку скаржника, має можливість надавати матеріальну допомогу своєму сину.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Надала пояснення аналогічні викладеним в скарзі.

Відповідач у судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив залишити її без задоволення, пояснивши, що має статус безробітного, перебуває на обліку у центрі зайнятості, сплачує аліменти на другу неповнолітню дитину, тому не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину. Також пояснив суду, що не відмовляється допомагати сину щойно працевлаштується.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на другому курсі у Луганському національному аграрному університеті на денній формі навчання зі сплатою коштів за навчання у розмірі 5500 грн. за один навчальний рік. (а.с.24,49).

Шлюб між сторонами розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 15.10.2003 року, № 189380, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління Луганської області.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 зазначав про відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки на даний час він не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості та має статус безробітного з визначенням відповідної допомоги, а тому не отримує ніяких доходів, крім того, сплачує аліменти на утримання молодшого сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Факт навчання ОСОБА_5 з 01 вересня 2017 року на 2-му курсі факультету ветеринарної медицини за спеціальністю «Ветеринарна медицина», денної форми навчання у Луганському національному аграрному університеті підтверджується довідкою цього ж університету № 17/15-427 від 29.09.2017 року (а.с.49).

Дохід позивача за період з 01.06.2017 року по 31.05.2018 року без утримання податків становить 61 837, 86 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 34-06/18 від 08.06.2018, виданої ТОВ Науково-виробнича фірма «Мікрохім». (а.с. 87).

З дублікатів квитанцій ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що оплата за гуртожиток за період з жовтня 2017 року по липень 2018 року включно здійснювались як ОСОБА_3, так і ОСОБА_5 (а.с.90-95).

Також, з копій квитанцій вбачається, що ОСОБА_4 перераховував кошти на картку ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року (а.с.102-128).

Відповідач перебуває на обліку у Сєвєродонецькому міському центрі зайнятості, має статус безробітного з визначенням відповідної допомоги. Загальна сума допомоги складає за період з 19.10.2017 року по 15.11.2018 року - 4843,35 гривень (а.с.129).

З 25 лютого 2005 року ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.131) та має неповнолітню дитину -ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.132), на якого зобов'язаний сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 06 березня 2007 року (а.с.144).

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З огляду на викладене, однією із обов'язкових умов, за яких можливе покладення на батьків обов'язку по утриманню повнолітньої дитини, є їх спроможність надавати таку допомогу.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач перебуває на обліку в Сєвєродонецькому центрі зайнятості та має статус безробітного з визначенням відповідної допомоги, а тому не має можливості надавати матеріальну допомогу. Крім того, у останнього є аліментний обов'язок щодо другої неповнолітньої дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не є інвалідом, має працездатний вік, а тому спроможний утримувати повнолітнього сина, до уваги не приймаються, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили про спроможність відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього сина.

Твердження позивача про те, що відповідач неофіційно працює також до уваги беруться, оскільки доказів підтверджуючих вказаний факт не надано, а тому є припущенням скаржника.

Що стосується посилання скаржником на порушення норм процесуального права, а саме на порушення строку розгляду справи та вимог ст. 185 ЦПК України, то це не є підставою для скасування розгляду справи, оскільки не призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому скарга не підлягає задоволенню, а рішення скасуванню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повного тексту постанови - 22 квітня 2019 року.

Головуючий: Н. В. Стахова

Судді: Ю. В. Єрмаков

М. В. Назарова