Справа № 535/16/19
Провадження № 2/535/91/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Цвітайла П.В.,

при секретарі - Дрижирук Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: вул. Рози Люксембург 15/62, м. Полтава Полтавської області) до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області (адреса: с. Більськ Котелевського району Полтавської області) про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом;-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3, як діє на підставі ордеру ПТ № 107661 від 28.12.2018 року та угоди від 13.03.2019 року (а.с. 26-27) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме просить :

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Полтава Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, з березня 1990 року по 31.12. 1998 року перебувала на утриманні ОСОБА_4, яка померла 31.12.1998 року.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Полтава Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_4, яка померла 31.12.1998 року .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 4, 34 умовних кадастрових гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП ім. «Шевченка»), що на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0129549 виданого 12.12.1996 року й до дня смерті належала ОСОБА_4, яка померла 31.12. 1998 року.

Обґрунтовуючи свій позов тим, що вона стала спадкоємицею за законом на майно ОСОБА_4, яка померла 31.12. 1998 року. В теперішній час вона бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) площею 4, 34 умовних кадастрових гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП ім. «Шевченка»),. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно та не надано документів, що підтверджують факт родинних відносин та факт прийняття спадщини (а.с. 12).

Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 15 січня 2019 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.02.2019 року (а.с. 36-37). 04.02.2019 року відкладено підготовче засідання на 01.03.2019 року (а.с. 50-51). 01.03.2019 року призначено справу до розгляду по суті на 09.04.2019 року (а.с 60-61). 09.04.2019 року відкладено розгляд справи на 23.04.2019 року (а.с 82-83).

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_3, яка діє на підставі ордеру ПТ № 107661 від 28.12.2018 року та угоди від 13.03.2019 року (а.с. 26-27) у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, але надали до суду заяву від 18.04.2019 року, в якій просять розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Котелевського району Полтавської області у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надала до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України в якому просять суд провестисудове засідання без участі їхнього представника , зазначивши, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в повному обсязі (а.с. 42).

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-91), заслухавши 09.04.2019 року пояснення представника позивача та свідків, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

ОСОБА_4 померла 31.12.1998 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії I-КЕ № 094833 видане ОСОБА_2 сільською радою Котелевського району Полтавської області (а.с. 11).

ОСОБА_1 стала спадкоємицею за законом на майно ОСОБА_4, яка померла 31.12. 1998 року. В теперішній час вона бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) площею 4, 34 умовних кадастрових гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП ім. «Шевченка»). Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки спадкоємцем не надано нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно та не надано документів, що підтверджують факт родинних відносин та факт прийняття спадщини (а.с .12).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», що є чинною на теперішній час та є обов`язковою для застосування судами України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: - за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім'ї годувальника,які були на його утриманні; - для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; - для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником.

Аналізуючи вищезазначене, можна зробити висновок, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Суб'єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту перебування їх на утриманні померлого, виникає відповідне право.

Відповідно до довідки виданої ОСОБА_2 сільською радою Котелевського району Полтавської області від 06.07.2018 року № 477 домоволодіння , що знаходиться за адресою: с. Більськ, Котелевського району Полтавської області вул. 40-річчя Перемоги, 20 та рахується за померлою 31.12.1998 року ОСОБА_4, з 31.12.1998 року фактично користується, володіє та управляє ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 13).

Згідно довідки № 252 від 13.03.2018 року виданої ЖБК «Факел» (м Полтава Полтавської області ) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 вересня 1995 року по 31 грудня 1998 року вона перебувала на повному утриманні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які фактично проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с 16).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожен окремо чітко пояснили суду, що дійсно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на повному утриманні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які фактично проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 фактично користується , володіє та управляє майном померлої ОСОБА_4, яка померла 31.12.1998 року.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. При цьому, поза розумним сумнівом знаходиться обставина що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на повному утриманні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, які фактично проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 фактично користується, володіє та управляє майном померлої ОСОБА_4, яка померла 31.12.1998 року.

Вирішуючи дані вимоги про встановлення фактів що мають юридичне значення, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності закріплених в ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України та неприпустимості позбавлення особи права на судовий захист, відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Встановлення в судовому порядку даних фактів необхідно позивачці для реалізації права на оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦК України до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 року, який був чинним на момент виникнення правовідносин, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, тобто від дня смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 року, який був чинним на момент виникнення правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до абзацу 2, п. 2 Постанови пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення прав на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження; зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року.

Відповідно до абз. 2, п. 2 ОСОБА_7 Спеціалізованого суду України, з розгляду цивільних і кримінальних справ, №24-753/0/4-13, від 16.05.2013 року, судам необхідно розмежовувати пропуск строку для прийняття спадщини, прийняття спадщини особами, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, на час відкриття спадщини, прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (ст.. 549 ЦК УРСР).

Спадкове майно складається із земельної частки (паю) площею 4, 34 умовних кадастрових гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП ім. «Шевченка»), що на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0129549 виданого 12.12.1996 року й до дня смерті належала ОСОБА_4 (а.с. 24), яка померла 31.12. 1998 року.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що також узгоджується з її правомірним очікуванням набуття права власності в порядку спадкування, і з вимогами Європейської конвенції з прав людини, зокрема із статтею 1 (захист права власності) Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: вул. Рози Люксембург 15/62, м. Полтава Полтавської області) до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області (адреса: с. Більськ Котелевського району Полтавської області) про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 81, 141, 198, 206, 247, 265, 273, 293, 315, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 3, 5, 328, 392, 1216-1222, 1223, 1225, 1268, 1296 ЦК України, ст. 529,548,549 ЦК УРСР 1963 року суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса: вул. Рози Люксембург 15/62, м. Полтава Полтавської області) до ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області (адреса: с. Більськ Котелевського району Полтавської області) про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Полтава Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, з березня 1990 року по 31.12. 1998 року перебувала на утриманні ОСОБА_4, яка померла 31.12.1998 року.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Полтава Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном ОСОБА_4, яка померла 31.12.1998 року .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 4, 34 умовних кадастрових гектарів, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Котелевського району Полтавської області (КСП ім. «Шевченка»), що на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0129549 виданого 12.12.1996 року й до дня смерті належала ОСОБА_4, яка померла 31.12. 1998 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана через Котелевський районний суд Полтавської області.

Суддя

В повному обсязі рішення складено 26.04.2019 року _____________________________