Справа № 204/2207/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2019 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.

при секретарі Янченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 19 вересня 2017 року о 22 годині 15 хвилин на перехресті пр.О.Поля, пр. Пушкіна у м.Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Представник позивача вказує, що на момент скоєння ДТП, автомобіль НОМЕР_3 було застраховано в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», відповідно до договору добовільного страхування № 28-0402-17-00009 від 08 лютого 2017 року. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП, яке відбулось19 вересня 2017 року о 22 год. 15 хв. на перехресті пр.Пушкіна та пр.О.Поля у м. Дніпро та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КпАП України. 20 вересня 2017 року страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з відповідною заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. Після чого, 05 грудня 2017 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», на підставі висновку № 6910/17/17 від 31 жовтня 2017 року, було складено страховий акт ССКА-4665. ПрАТ «СК «УСГ» на вимогу виконання умов договору добровільного страхування № 28-0402-17-00009 від 08 лютого 2017 року, страхового акту № ССКА-4665 від 31 жовтня 2017 року та розрахунку до нього, здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 221 757,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 33372 від 05 грудня 2017 року. Представник позивача вказує, що у звязку з викладеним, до ПрАТ «СК «УСГ» перейшло право вимоги до винної особи про стягнення 221 757,53 грн., які він і просить стягнути з відповідача. Крім того представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «УСГ» 3326,37 грн. судового збору.

Відповідач в судове засідання не зявився, письмово повідомив суду справу слухати у його відсутності, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача задоволеними бути не можуть, оскільки в судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2017 року о 22 год. 15 хв. на перехресті пр.Пушкіна та пр. О. Поля у м.Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КпАП України.

На момент скоєння ДТП, автомобіль НОМЕР_3 був застрахований в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», відповідно до договору добровільного страхування № 28-0402-17-00009 від 08 лютого 2017 року.

20 вересня 2017 року страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» з відповідною заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. Після чого, 05 грудня 2017 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», на підставі висновку № 6910/17/17 від 31 жовтня 2017 року було складено страховий акт ССКА-4665.

ПрАТ «СК «УСГ» на вимогу виконання умов договору добровільного страхування № 28-0402-17-00009 від 08 лютого 2017 року, страхового акту № ССКА-4665 від 31 жовтня 2017 року та розрахунку до нього, здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 221 757,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 33372 від 05 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до вимог статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач в обгрунтування ціни позову згідно правил ст. 83 ЦПК України надав висновок експерта ОСОБА_3 щодо експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку, якого зазнав власник колісного транспортного засобу, від 31 жовтня 2017 року № 69/10/17/17, який є доказом у відповідності із ст. 76 ЦПК України.

Згідно ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з'ясування відповідних обставин справи. Згідно ст.10 Закону України «Про судову експертизу»

Судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні

знання для надання висновку з досліджуваних питань.

До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться

виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися

також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за

умови, що вони мають відповідну вищу освіту,

освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли

відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах

Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію

судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому

цим Законом.

Проте згідно матеріалів справи, на час скаладення згаданого висновку судовим, експерт ОСОБА_3 здійснював експертну діяльність згідно свідоцтва № 544 від 28 вересня 2001 року, дійсного лише до 30 травня 2017 року. Тобто на момент складання експертом висновку про завданий матеріальний збиток в результаті пошкодження транспортного засобу експерт ОСОБА_3 не мав на те відповідних повноважень. Отже згаданий висновок експерта отриманий з порушенням порядку, встановленого законом і не може бути прийнятий до уваги, як те передбачає ст. 78 ЦПК України. З урахуванням викладеного суд вважає недоведеною суму матеріального збитку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що позбавляє суд можливості задоволення позову і покаладення на відповідача обов'язку по сплаті судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова група» у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 221 757,53 грн. страхового відшкодування та 3326 грн., судового збору відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_4

р