РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/18554/18

Провадження № 2-о/643/110/19

31.01.2019 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Майстренко О.М., при секретарі - Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 Ісаєвича, зацікавлена особа - Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про встановлення факту проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з зазначеною заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання на території України.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він народився 08 квітня 1939 року. З 10 липня 1987 року по 21 серпня 1990 року заявник постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв. З, що підтверджується довідкою форми А (карточка прописки) та довідкою з КП «Жилкомсервіс» від 16 листопада 2018 року. За сімейними обставинами змінив місце проживання та був виписаний у місто Дагестан.На теперішній час у його сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, виникла необхідність у набуті громадянства України. В звязку з чим, він звернувся до керівництва Московського районного відділу ГУ ДМС України в Харківській області для оформлення набуття громадянства України, йому усно було відмовлено та розяснено, що згідно з наданою їм інформацією встановити належність заявника до громадянства України не вбачається можливим та необхідно надати до ДМС документ, що підтверджує факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року, оскільки відповідно до п. 24-35 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень для оформлення набуття громадянства України необхідно надати документ, що підтверджує факт постійного проживання. Рішення суду про встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України необхідно його синові ОСОБА_2 для отримання паспорту громадянина України в Московському районному відділі ГУ ДМС України в Харківській області, в звязку з чим заявник звернувся до суду з заявою про встановлення цього факту.

Представник заявника заяву підтримав, просив слухати справу у його відсутність та відсутність заявника та задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Московського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в судове засідання зявилась, проти заяви не заперечувала.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 ОСОБА_1 народився 08 квітня 1939 року в с. Мекегі ,Левашинського району, Дагестанської АРСР.

Відповідно довідки дільниці № 60 КП «Жилкомсервіс » вих. № 212 від 16.11.2018 року ОСОБА_1 ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно архівної картотеки був зареєстрований постійно за адресою: АДРЕСА_1 в період з 10.07.1987 року по 21.08.1990 року, виписаний за власним бажанням .

Факт проживання ОСОБА_1 Ісаєвича,ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 в період з 10.07.1987 року по 21.08.1990 року підтверджується довідкою форми А (карточка прописки).

Рішення суду про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України необхідно його синові ОСОБА_2 для отримання паспорту громадянина України.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України. Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав.

Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади урегульовані Законом України Про громадянство України від 18.01.2001 р. № 2235-ІІІ (далі закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. № 215 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України (із змінами) (далі порядок).

За положеннями ч. 1 ст. 8 Закону та п. 27. Порядку Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, Української Держави. Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно ч.2ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, факт постійного проживання заявника на території України по 24 серпня 1991 року підтверджується дослідженими судом матеріалами справи, необхідність встановлення даного факту підтверджена, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.303,304,313-314,315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 Ісаєвича - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 Ісаєвича,ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України до 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Майстренко О.М.