Справа № 165/753/19
Провадження № 2/165/370/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, -

встановив:

25 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності. Разом із позовом ОСОБА_1 подала заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на рухоме майно автомобіль марки «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 Обґрунтовує свою заяву тим, що 28 жовтня 2011 року уклала шлюб з ОСОБА_2 і за спільні кошти, ними було придбано вищезазначений автомобіль, який був зареєстрований на імя ОСОБА_2 Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на вищевказаний автомобіль може унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення її позову про поділ спільного майна подружжя.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Прийняття рішення про забезпечення позову доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, позивач у своїй заяві зазначає, що існує ризик відчуження відповідачем належного йому на праві власності майна, втім, доказів щодо належності відповідачу на праві власності цього майна, на яке може бути накладений арешт останньою не надано (п.7 ч.1 ст.151 ЦПК України).

За змістом ч.1ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення .

Натомість, вказані вимоги позивачем не виконані, ціну позову про забезпечення якого просить заявник як і пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві, ОСОБА_1 не зазначено.

З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для забезпечення позову та накладення арешту на автомобіль марки «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Керуючись ст.149, ст.150, ст.151 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, шляхом накладення арешту на рухоме майно автомобіль марки «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання через Нововолинський міський суд Волинської області апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк