Справа № 463/390/19
Провадження № 2/463/819/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

за участю відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.07.2013 станом на 25.12.2018 в розмірі 14969,05 грн.

Позов мотивує тим, що 24.07.2013 ОСОБА_2 стала клієнтом АТ КБ «Приватбанк» ідентифікувавшись та ознайомившись з «Умовами та правилами надання банківських послуг», підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», згідно якої отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, в результаті чого станом на 25.12.2018 виникла заборгованість в розмірі 14969,05 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Від представника позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала частково, заперечивши нараховану пеню та штрафи, які вважає неспівмірними із сумою боргу.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

У судовому засіданні відповідач визнала факт укладення між нею та відповідачем кредитного договору від 24.07.2013, також визнала, що у звязку з невиконанням нею покладених договором обовязків у неї перед банком виникла заборгованість по тілу кредиту 5182,80 грн.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що 24.07.2013 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, оскільки остання підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 8). При укладені договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом, однак, відповідач взятих на себе кредитним договором зобовязань не виконує, внаслідок чого станом на 25.12.2018 виникла заборгованість в розмірі 14969,05 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем (а.с. 5-7), така складається по тілу кредиту 5182 грн., відсотках за користування ним 7227,25 грн., 1370 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., 689 грн. штрафу (процентна складова).

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника заснованих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 № 6-2003цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність стягнення з відповідача пені, й у задоволенні позову в цій частині відмовляє.

Тому, з врахуванням вищенаведеного, суд задовольняє позов частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 24.07.2013 станом на 25.12.2018 в розмірі 13599,05 (без пені).

При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати в порядку визначеному ст. 141 ЦПК України, а саме: судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно частці задоволених позовних вимог (09,15% на 90,85 % задоволених), у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути 1745,22 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 261, 264, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 541, 610, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість станом на 25 грудня 2018 року в розмірі 13599,05 грн. (тринадцять тисяч пятсот девяносто девять гривень пять копійок) за кредитним договором від 24 липня 2013 року.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 1745,22 грн. (тисяча сімсот сорок п`ять гривень двадцять дві копійки ) судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано16.04.2019

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, рахунок для погашення заборгованості та судових витрат: № 3111, МФО 305299, ;

Відповідач: ОСОБА_2, 28.07.1965 р.н, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, м. Винники, вул. Руська, 5в (ос.).

Суддя В.Я. Мармаш