Справа №186/1461/18
Провадження № 2/333/355/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Наумової І.Й.,
за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,
представника позивача адвоката: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ТАЙМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Меблі ЛІВС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

Позивач звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним. У ТОВ «Меблі ЛІВС» нею було придбано два крісла «Готика-2», які 28.08.2018 року були відправлені їй ТОВ «ІН-ТАЙМ» через курєрську службу доставки багажів. При отримані вказаного вантажу, нею було виявлено пошкодження, про що складено акт та направлено претензію на імя перевізника. Вартість пошкодженого майна становить 9000,00 грн. ТОВ «ІН-ТАЙМ» надало відповідь про те, що відправник відмовився від належного упакування вантажу і тим самим узяв відповідальність за цілісність вантажу на себе. ТОВ «Меблі ЛІВС» зазначило у відповідь, що меблі були запаковані належним чином. Оскільки вищезазначене призвело до її переживань, нервувань, відсутності нормального апетиту і сну, поганого настрою, тому позивач вважає, що їй було завдано моральну шкоду у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з винної особи на її користь майнову шкоду у розмірів 9000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2018 р. відкрито провадження по справі, призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.
12.11.2018 року відповідач ТОВ «ІН-ТАЙМ» надав відзив, в якому зазначив, що позов не визнає в повному обсязі. На відділені №1 «Сміла» від ТОВ «Меблі ЛІВС» було прийнято вантаж для здійснення його перевезення і повідомлено останнього щодо неналежного пакування вантажу, про що є відмітка у декларації. Від запропонованого належного пакування відправник відмовився і тим самим узяв відповідальність за цілісність вантажу на себе. Крім того, позивач не надала висновок спеціаліста, в якому було б зазначено, що вантаж знищено і він не підлягає відновленню, будь-яких доказів, які б підтверджували розмір завданих збитків. Також позивач не підтвердила факт завдання їй моральної шкоди і не обґрунтувала її розмір.
Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в позові.
Представники відповідачів, будучи повідомленими судом належним чином, у судове засідання не зявилися. Від представника ТОВ «ІН-ТАЙМ» надійшла заява про розгляд справи без його участі, також наданий відзив на позов, в якому викладені заперечення з приводу заявлених позовних вимог, в задоволенні позовних вимог представник відповідача просить відмовити у звязку з необґрунтованістю позовних вимог.
Суд, вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачем у ТОВ «Меблі ЛІВС» через мережу Інтернет було придбано два крісла «Готика-2» вартістю 7970,00 грн.
Договірні відносини між ТОВ «ІН-ТАЙМ» і ТОВ «Меблі ЛІВС» щодо перевезення меблів регулюються Декларацією про прийняття вантажу та умовами Публічного договору про надання послуг з організації перевезення вантажу.
У відповідності до п.4.3.2 Публічного договору про надання послуг з організації перевезення вантажу замовник повинен запакувати відправлення для збереження його цілісності при транспортуванні та розвантажувально-завантажувальних роботах, а також при необхідності скріпити фірмовими печатками або/та клейкою стрічкою, щоб запобігти доступу до вмісту пакування, при цьому замовник втрачає право предявлення претензії у разі пошкодження відправлення та бере на себе повну матеріальну відповідальність за наслідки пошкодження відправлення перед одержувачем.
Відповідно до Регламенту про надання послуг на території України, який є додатком до публічного договору, меблі каркасні та вироби з дерева обовязково підлягають обрешетуванню.
Згідно з п.5.2 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерство транспорту України №363 від 14.10.1997 року, до упаковки ставляться такі вимоги: вид упаковки має відповідати особливостям вантажу; упаковка має забезпечувати повне збереження вантажу під час його транспортування з урахуванням вантажно-розвантажувальних робіт; упаковка має відповідати кліматичним умовам; упаковка має відповідати вимогам митного режиму; упаковка може виконувати рекламні цілі.
Відповідно до п.5.3 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерство транспорту України №363 від 14.10.1997 року, при виборі упаковки потрібно враховувати спосіб, відстань і тривалість транспортування, можливість перевантаження вантажу в дорозі, температурний режим і вологість під час транспортування, пору року (погодні умови), сумісність з іншими вантажами тощо.
На підставі п.10.16 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерство транспорту України №363 від 14.10.1997 року, замовник відповідає за всі наслідки неправильного пакування вантажів (бій, поломка, деформація, теча тощо), а також застосування тари й упаковки, що не відповідають властивостям вантажу, його масі або встановленим стандартам і технічним умовам.
У звязку з тим, що при оформленні відправлення ТОВ «Меблі ЛІВС» відмовився від належного пакування, що підтверджується відповідним підписом відправника на Декларації про прийняття вантажу, тому позов в частині стягнення на користь позивача з ТОВ «Меблі ЛІВС» майнової шкоди у розмірі 7970,00 гривень підлягає задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з такого.
Позивач зазначала, що відповідачі своїми діями завдали їй моральної шкоди. Завдана моральна шкода полягає у її переживаннях, нервуванні, відсутності нормального апетиту і сну, поганому настрої. На відшкодуванні завданої шкоди позивач просить стягнути з винної особи грошову суму у розмірі 5000,00 гривень.
Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст.23, 1167 ЦК України.
Пленум Верховного Суду України в п.2 Постанови №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
Згідно з вимогами п.5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону.
Відповідно до п.6 ст.1 Закону України «Про відповідальність за шкоду завдану внаслідок дефекту продукції», термін шкода в цьому Закону визначається в такому значенні, а саме-завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоровя або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності за винятком самої продукції, що має дефект.
У ст.5 Закону України «Про відповідальність за шкоду завдану внаслідок дефекту продукції» зазначено, що продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати, виходячи з усіх обставин, зокрема пов'язаних з розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням(утилізацією, переробкою).
Відповідно до ст.711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.
Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК України.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про відповідальність за шкоду завдану внаслідок дефекту продукції» потерпілий повинен довести 1) наявність шкоди; 2) наявність дефекту в продукції; 3) наявність причинно-наслідкового звязку між дефектом в продукції та шкодою .
Проте, позивач в обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди посилалась на те, що така шкода спричинена їй незаконними діями відповідача і полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала внаслідок порушення її прав як споживача. Доказів, які б свідчили про наявність спричиненої позивачу шкоди в розумінні п.6 ст.1 Закону України «Про відповідальність за шкоду завдану внаслідок дефекту продукції» ОСОБА_2 суду не надала. Тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.
Керуючись ч.4 ст.223, ст.1208 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 280, 289 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ТАЙМ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Меблі ЛІВС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 26.04.2019 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова