РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6468/18

пр. № 2/759/1176/19

17 квітня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого- судді Петренко Н.О.

при секретарі Васюрі Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого у шлюбі.

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.06.2014р. був укладений шлюб з відповідачкою та 26.08.2016р. розірвано. Під час шлюбу сторони вирішили інвестувати спільні кошти в будівництво багатоквартирного житлового будинку з метою набуття у власність квартири, у зв`язку з чим 23.12.2014р. між ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» та відповідачкою був укладений договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 37-2312/2014-1. Об`єктом інвестування було визначено квартиру за адресою: АДРЕСА_1. За спільні кошти позивач та відповідач проінвестували зазначену квартиру, тобто сплатили грошові кошти в розмірі 831 480,00 грн. 17.07.2017р. відповідачу була видана довідка, яка підтверджує її право отримання у власність закріпленого за нею об`єкта інвестування. Оскільки спірна квартира є спільним сумісним майном сторін, позивач просить визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,8 кв.м.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову та просили відмовити в його задоволенні. Пояснили, що саме відповідачка сплатила кошти за спірну квартиру, що підтверджується копіями квитанцій, на всіх платіжних документах саме вона зазначена як платник. Саме відповідачка самотужки отримала всі документи на спірну квартиру через рік після розлучення, що свідчить про те, що позивач тривалий час не цікавився спірною квартирою. Так само відповідачка після розлучення зареєструвала за собою право власності на спірну квартиру. Після продажу ј частини квартиру АДРЕСА_3 відповідачка інвестувала отримані від продажу кошти в спірну квартиру. Позивач перебував на державній службі та мав занизькі доходи для того, щоб інвестувати щось в придбання нової квартири. За таких умов спірна квартира є особистою приватною власністю відповідачки та поділу як спільне майно подружжя не підлягає.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він є братом позивача, спірна квартира була придбана для потреб сім`ї, він особисто 3-4 рази сплачував у 2015р. кошти за квартиру у гривнях. Один раз сплачував кошти за спірну квартиру в доларах, загалом сплатив 40 тис.грн. В родині постійно велися розмови, що брат з дружиною будують квартиру. Кошти на проплату за квартиру надалися братом або його дружиною.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2014р. вона передала кошти відповідачці в розмірі 45 тис. доларів, але розписки не має. В травні 2017р. подала позов до суду з приводу повернення цих грошей, але із-за непорядності адвоката відмовилась від позову. Оскільки розписка була втрачена, тому вона написала пізніше нову в січні 2018р.. Свідок підтвердила факт купівлі будинку АДРЕСА_2.

Допитаний у якості свідка позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що спірну квартиру він знайшов сам, всі кошти були задекларовані, з відповідачкою проживали у батьків, які повністю їх утримували. Всі зароблені кошти витрачали на інвестування спірної квартири. Договір був укладений саме з відповідачкою, оскільки позивач перебував на державній службі. Підтвердив факт, що батьками відповідачки дійсно була продана квартира, але ці кошти були витрачені на добудову, ремонт та облаштування придбаного ними раніше будинку.

Допитана у якості свідка відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що кошти, за які придбана спірна квартира, їй надала матір під розписку в грудні 2014р. У зв`язку з неповерненням коштів матір подавала позов до суду. Позивач кошти на купівлю квартири не надавав, оскільки мав дуже низьку заробітну плату. В родині не було розмов з приводу того, що спірна квартира купується особисто для відповідачки. Підтвердила факт проплати коштів за спірну квартиру нею та братом позивача.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 04.06.2014р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_1.

23.12.2014р. між ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» та ОСОБА_5 був укладений договір про участь у Фонді фінансування будівництва № 37-2312/2014-1. Об`єктом інвестування було визначено квартиру АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 сплачено на рахунок ФК «Укрпереказ» кошти за договором доручення № 344 від 24.12.2014р., що підтверджується копіями квитанцій від 24.12.2014р. на суму 470 317,00 грн., від 21.01.2015р. на суму 74 000,00 грн., від 19.02.2015р. на суму 20 000,00 грн., від 22.05.2015р. на суму 41 350,00 грн., від 17.09.2015р. на суму 68 650,00 грн., від 11.01.2016р. на суму 160 350,00 грн., від 08.02.2016р. на суму 123 480,00 грн.

Дослідивши надані відповідачем копії квитанцій про оплату суд встановив, що всі проплати за спірну квартиру здійснювалися відповідачем під час перебування сторін у шлюбі.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу 26.08.2016р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано. Прізвище дружини після розірвання шлюбу ОСОБА_2.

Довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» від 17.07.2017р. на ім`я ОСОБА_2 підтверджується її право на отримання у власність закріпленого за нею об`єкта інвестування. Об`єкт будівництва введений в експлуатацію.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Відповідно до звіту про незалежну експертну оцінку від 31.01.2018р. квартири АДРЕСА_1 оціночна вартість об`єкта оцінки складає без ПДВ 1 611 535,00 грн..

Згідно договору купівлі-продажу від 18.12.2015р. ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 продали квартиру АДРЕСА_3.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

До матеріалів справи долучено свідоцтво про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, його матір`ю є ОСОБА_2.

Згідно довідки ф-3 від 04.10.2017р. ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: АДРЕСА_1.

В матеріалах справи наявна копія розписки ОСОБА_4, якою вона підтверджує, що кошти в сумі 45 000,00 доларів США, які вона позичила своїй дочці ОСОБА_2 протягом 2014-2015р.р., повернуті їй в повному обсязі 06.01.2018р.

Суд не приймає до уваги дану розписку, як належний доказ, оскільки вона складена не боржником, не в час отримання коштів, а після виникнення спору між сторонами.

В матеріалах справи наявні копії квитанцій, чеків на придбання будівельних матеріалів, платником зазначений ОСОБА_9, але суд не приймає їх до уваги, оскільки ОСОБА_9 не є стороною по справі, питання щодо понесених на облаштування квартири витрат в даному процесі не розглядається.

У відповідності до п. 24 Пленуму Верховного Суду України, затвердженого Постановою № 11 від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

У відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя частки майна є рівними якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним контрактом. Жодних домовленостей чи шлюбного контракту між позивачем та відповідачкою не існує.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, враховуючи, що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу, то така є об'єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв'язку з чим суд доходить висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,8 кв.м.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 81, 83, 95, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 368, 370, 372 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,8 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 2 643,00 грн. (дві тисячі шістсот сорок три грн. 00 коп.)

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Петренко Н.О.