Справа № 461/303/18 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/811/138/19 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника Відділу освіти виконавчих органів

Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області на рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 264 від 12.12.2017 «Про звільнення ОСОБА_3Б.», поновити ОСОБА_3 на посаді завідувача дошкільного навчального закладу №26 «Калинка» комбінованого типу з 13 грудня 2017 року, стягнути з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 грудня 2017 року до дня поновлення на роботі, стягнути з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради відшкодування моральної шкоди у розмірі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що працювала на посаді керівника дошкільного закладу №26 «Калинка» з 21.12.1988 до 12.12.2017, протягом цього часу неодноразово нагороджувалася грамотами та подяками від органів влади та місцевого самоврядування. На підставі акту перевірки від 19.07.2017, акту про відмову працівника надати письмові пояснення від 12.12.2017, складеними комісіями відповідача, останнім було прийнято оскаржуваний наказ №264 від 12.12.2017, згідно з яким позивачкою було скоєно одноразове грубе порушення трудового законодавства передбачене п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України. На думку відповідача, позивачкою порушено п.3.8. посадової інструкції завідувача ДНЗ № 26 «Калинка», а саме покладення обов'язків комірника на завідувача господарством ОСОБА_5, без її відома та відсутності посадової інструкції. Позивачка вважає, що при її звільненні відповідачем порушено вимоги ст.148 КЗпП України, а саме пропущено шестимісячний строк застосування до неї дисциплінарного стягнення з дня вчинення нею, на думку відповідача, проступку. Відповідачу з 2014 року було відомо про те, що ОСОБА_5 виконує обов'язки комірника в ДНЗ №26 «Калинка». Статут ДНЗ №26 «Калинка» було погоджено відповідачем 2009 року (том 1 а.с.48), пунктом 5.4.Статуту передбачається, що бухгалтерський облік закладу здійснюється через централізовану бухгалтерію відповідача (том 1 а.с.52). З завідувачем господарством ОСОБА_5 07 жовтня 2013 року було укладено договір про майнову відповідальність за передані їй під звіт цінності (том 1 а.с.215), примірник вказаного договору зберігається в централізованій бухгалтерії відповідача, про що у ньому зроблено запис (том 1 а.с.215). Позивачка також вважає, що доручаючи ОСОБА_5 виконувати обов'язки комірника, вона діяла у відповідності до розроблених посадових інструкцій працівників закладу та інших документів. Згідно з п.3.8. посадової інструкції завідувача ДНЗ №26, затвердженої 02.09.2013 начальником відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради ОСОБА_6, завідувач ДНЗ здійснює підбір та прийняття педагогічних кадрів та інших працівників ДНЗ. Визначає посадові обов'язки працівників, створює умови для підвищення їх професійної майстерності (том 1 а.с.15). Наказом № 81 від 03.09.2014 завідувача ДНЗ № 26 «Калинка» (том 1 а.с.44) року про призначення матеріально-відповідальних осіб на ОСОБА_5, як комірника покладено матеріальну відповідальність за отримання продуктів харчування та їх використання. ОСОБА_5 із змістом вказаного наказу ознайомлена (згідно підпису в тексті наказу) його не оскаржувала, навпаки здійснювала його виконання. У посадовій інструкції № 58 завідувача господарством дошкільного навчального закладу № 26 «Калинка» від 02.09.2013 (том 2 а.с.185-193), зокрема, зазначається: п.1.7. завідувач господарства замінює тимчасово відсутнього комірника; п.4.13. завідувач господарства відповідає за постачання продуктів харчування без сертифікату якості; п.5.4. завідувач господарства повинен знати питання організації харчування згідно з інструкцією про організацію харчування у дошкільних навчальних закладах від 17.04.2006 № 298/227. З вищевказаною інструкцією ОСОБА_5 була ознайомлена 02.09.2013, що засвідчується її підписом на тексті інструкції. Відповідачем не взято до уваги також і те, що протягом 2014-2017 років посада комірника ДНЗ № 26 «Калинка» була вакантною і лише 31.07.2017 наказом № 86 виконувача обов'язків завідувача закладу ОСОБА_7, на посаду комірника з 01.08.2017 по переводу призначено помічника вихователя ОСОБА_8 (том 2 а.с. 207).

Позивачкою у відповідності до ст.235 КЗпП України, ст. 27 Закону України «Про оплату праці», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної » на підставі довідки відповідача про нараховані доходи позивачки за 2017 рік (том 1 а.с.216) розраховано суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 150 905,65 грн.

Позивачка також стверджує, що протиправними діями відповідача їй було завдано моральних страждань, зокрема 03 серпня 2017 року ще до її звільнення, керівник відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради ОСОБА_6 в ефірі радіо-онлайн «ОСОБА_9 Дрогобич» вказував на те, що відповідачка буде звільнена з роботи та безпідставно поширював неправдиві негативні відомості про неї. На думку позивача, протиправні дії відповідача щодо неї в очах трудового колективу закладу та батьків дітей, котрі його відвідують, безпідставне поширення в засобах масової інформації неправдивих негативних відомостей про позивачку, завдали їй моральних страждань, відповідно вона вправі на підставі ст.23 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України вимагати компенсації нанесеної їй моральної шкоди котру вона оцінила в 150 000 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради № 264 від 12.12.2017 «Про звільнення ОСОБА_3Б.».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді завідувача дошкільного навчального закладу № 26 «Калинка» комбінованого типу з 13 грудня 2017 року.

Стягнуто з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час її вимушеного прогулу з 13 грудня 2017 року до дня поновлення на роботі в сумі 80321,52 грн. без врахування податків, що з нього стягуються.

Стягнуто з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 гривень.

Стягнуто з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Стягнуто з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради на користь ОСОБА_3 1762 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_3 та стягнення на її користь заробітної плати за один місяць в розмірі 9316,63грн. допущено до негайного виконання.

В решті вимог відмовлено.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22 листопада 2018 року залишено без задоволення заяву начальника відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2018 року.

Рішення суду оскаржив Відділ освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що у суду першої інстанції не було підстав для ухвалення заочного рішення у даній справі. Вказує, що судом не розглянуто заяву відповідача від 16.03.2018 про виклик свідків у даній справі, а також заяви про заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від 28.02.2019, чим порушено норми процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вчинений позивачкою ОСОБА_3 проступок, за який її було звільнено з посади завідувача ДНЗ № 26 «Калинка», підриває авторитет керівника в колективі. Звертає увагу, що 14.07.2017 було відкрито кримінальне провадження № 0001381 за фактом крадіжки продуктів харчування у ДНЗ № 26 «Калинка» відносно ОСОБА_5, яка особистим підписом на акті від 19.07.2017 підтвердила ту обставину, що на неї було покладено обовязки комірника без її відома та відсутності посадової інструкції. Вказує, що судом не враховано, що 30.05.2018 було відкрито кримінальне провадження № 0000959 відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_10 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов»язків керівником підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу) всіх форм власності.

Судом установлено, що на підставі акту від 19.07.2017, акту про відмову працівника надати письмові пояснення від 12.12.2017, складеними комісіями відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради, останнім було прийнято оскаржуваний наказ № 264 від 12.12.2017 про звільнення ОСОБА_3 з роботи на підставі п.1 ч.1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення п.3.8 Посадової інструкції завідувача ДНЗ № 26 «Калинка», а саме здійснення підбору та прийняття педагогічних кадрів та інших працівників ДНЗ, визначення посадових обов»язків працівників, створення умов для підвищення їх професійної майстерності, що призвело до покладення обов'язків комірника на завідувача господарством ОСОБА_5, без її відома та відсутності посадової інструкції (том 1 а.с.13).

Згідно з п.3.8. Посадової інструкції завідувача ДНЗ № 26, затвердженої 02.09.2013 начальником відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради ОСОБА_6, завідувач ДНЗ здійснює підбір та прийняття педагогічних кадрів та інших працівників ДНЗ. Визначає посадові обов'язки працівників, створює умови для підвищення їх професійної майстерності.

З матеріалів справи убачається, що наказом № 81 від 03.09.2014 завідувача ДНЗ №26 «Калинка» «Про призначення матеріально-відповідальних осіб» на комірника ОСОБА_5 покладено відповідальність за отримання продуктів харчування та їх використання (том 1 а.с.44).

Факт ознайомлення ОСОБА_5 із змістом вказаного наказу стверджується її підписом в тексті наказу. Судом також установлено, що ОСОБА_5 вказаний наказ не оскаржувала та здійснювала його виконання.

Встановлено, що ОСОБА_5 працювала у ДНЗ №26 «Калинка» на посаді завідувача господарством. З нею було укладено договір про майнову відповідальність працівника за передані під звіт цінності від 07.10.2013 (том 1 а.с.215).

У посадовій інструкції № 58 завідувача господарства дошкільного навчального закладу № 26 від 02.09.2013 року (том 2 а.с.185-193) передбачено, зокрема, що завідувач господарства замінює тимчасово відсутнього комірника (п.1.7.). З вищевказаною інструкцією ОСОБА_5 була ознайомлена 02.09.2013, що засвідчується її підписом на тексті інструкції.

Судом також установлено, що посада комірника ДНЗ № 26 «Калинка» була вакантною протягом 2014-2017р.р.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції врахував, що у випадку необхідності до посадових обов»язків завідувача господарстом ДНЗ « 26 «Калинка» ОСОБА_5 входило виконання обов»язків комірника, тому позивачка не порушила вимоги чинних посадових інструкцій, доручаючи ОСОБА_5 виконувати обов'язки комірника.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п.1 ст.41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Згідно із ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що наказ №264 від 12.12.2017 є незаконним, оскільки такий прийнятий з порушенням норм ч.2 ст. 148 КЗпП України, а саме з порушенням шестимісячного строку притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності з дня вчинення ним проступку, оскільки завідувач господарством ДНЗ №26 «Калинка» виконувала такі обов'язки з 2014 року відповідно до наказу № 81 від 03.09.2014.

При цьому районний суд відповідно до ст.235 КЗпП України обґрунтовано стягнув з відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу. На спростування розрахунку розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідачем не надано жодних доказів.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Задовольняючи позов частково в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з того, що незаконним звільненням відповідач порушив трудові права позивача, що порушило сталий уклад життя, у зв»язку з чим вона змушена була докладати додаткові зусилля для організації свого життя в суспільстві. Суд першої інстанції визначив розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням глибини завданої позивачу душевної травми, виходячи з засад розумності та виваженості.

Доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення про дату і час засідання суду спростовується наявним у матеріалах клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи, який було призначено на 10.09.2018 (том 2 а.с. 235).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач визнає факт ослаблення контролю за роботою підлеглих, що вбачається з її позовної заяви, не заслуговують на увагу, оскільки підставою для звільнення ОСОБА_3 є грубе порушення трудових обв»язків, що носить разовий характер (п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України), що не дає підстав для звільнення за цим пунктом у зв»язку з послабленням контролю за роботою підлеглих працівників.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з»ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов»язували звільнення.

З огляду на викладене, не обґрунтованими є покликання апеляційної скарги на те, що судом не взято до уваги відкриття кримінального провадження № 0000959 від 03.05.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в якому безпосередньо фігурує ОСОБА_3, оскільки звільнення позивачки пов»язане з одноразовим грубим порушенням п.3.8 Посадової інструкції завідувача ДНЗ № 26 «Калинка», що призвело до покладення обов'язків комірника на завідувача господарством ОСОБА_5

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради Львівської області залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 25.04.2019

Головуючий

Судді