Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/56/2019 Справа № 641/3345/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Онупко М.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46276956 від 03.04.2019 року про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: м. Харків, бульвар Жасминовий, 6 Б, кв. 88 за ОСОБА_4, скасувати запис про право власності: 30996672 дата державної реєстрації 28.03.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнати протиправним рішення ОСОБА_4, як іпотекодержателя за іпотечним договором від 03.11.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 р. № 1962, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, зобовязати ОСОБА_4 надати ОСОБА_2 належним чином посвідчені копії договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 33391 від 22.11.2018 року, договору про відступлення прав вимоги № 7366 від 19.12.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7, повний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 359 від 02.11.2006 року із врахуванням усіх внесків позичальника протягом дії кредитного договору, з якого вбчається, яким аме чином та за який період обчислені кожна зі складових загальної суми заборгованості, сума такої заборгованості у тому числі з урахуванням валюти кредитного зобовязання та курсу цієї валюти до гривні, встановленого НБУ на відповідну дату та графік виплат за кредитним договором № 359 від 02.11.2006 року.

Разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_1 до суду подана заява про забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири, яка розташована за адресою: м. Харків, бульвар Жасминовий, 6 Б, кв. 88 та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4, відступати право вимоги за кредитним договором № 359 від 02.11.2006 року іншій особі до набрання законної сили судовим рішенням.

В обґрунтування заяви зазначив, що на момент предявлення позову та до вирішення справи по суті існує реальна загроза, що відповідач ОСОБА_4, за яким вже зареєстровано право власності на спірну квартиру, може здійснити її відчуження або відступити право вимоги за кредитним договором № 359 від 02.11.2006 року, що унеможливить виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

У відповідності з положеннями ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову зокрема є: накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно наданої суду копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 163919756 від 17.04.2019 року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_1 Б у м. Харкові є ОСОБА_4.

Крім того, з вищевказаної інформаційної довідки вбачається, що раніше спірна квартира належала ОСОБА_2 на праві власності.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач ОСОБА_4 має можливість в будь-який час відчужити спірну квартиру АДРЕСА_1 Б у м. Харкові.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з вищевказаної заяви заявник просить також вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4, відступати право вимоги за кредитним договором № 359 від 02.11.2006 року іншій особі до набрання законної сили судовим рішенням, однак представником позивача невмотивовано необхідність застосування зазначених заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, а саме вважає за необхідне накласти заборону на відчуження спірної квартири.

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що, на час вирішення клопотання про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобовязаний застосувати зустрічне забезпечення.

Зазначене не перешкоджає учасникам справи, за наявності підстав, в порядку ст. 156 ЦПК України звернутися до суду з заявою про заміну виду забезпечення позову або в порядку ст. 158 ЦПК України про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149-153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти заборону на відчуження квартири № 88, що розташована в будинку № 6 Б по бульвару Жасминовому в м. Харкові, що належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) на підставі іпотечного договору, серія та номер: 1962, виданий 03.11.2006 року, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, договору про відступлення права вимоги, серія та номер: 7366, виданий 19.12.2018 року виданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, договору про зміни та доповнення до іпотечного договору, серія та номер: 2317, виданий 28.11.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6

У звязку забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Суддя -ОСОБА_8