26.04.2019 ЄУН 337/543/19
Провадження 2/337/1075/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.04.2019 року Хортицкий районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
за участю секретаря Шаповалової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (м.Запоріжжя, вул.Героїв 93 бригади буд. 9 кв.1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 (м.Запоріжжя, вул.Лахтінська 10) про визнання права власності в порядку спадкування,

13.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 3/16 частини квартири АДРЕСА_2 бригади в м. Запоріжжі, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 07 серпня 2017 року, та на 9/16 частин квартири АДРЕСА_2 бригади в м. Запоріжжі, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 01 квітня 2018 року, та на 1/4 частину квартири згідно ст. 392 ЦК України, у звязку з втратою правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_2 бригади в м. Запоріжжі.
Ухвалою суду від 07.03.2019 року відкрите загальне позовне провадження по зазначеній справі, призначено підготовче судове засідання.
У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, представник відповідача адвокат ОСОБА_7 надали суду заяву, відповідно до якої відповідач позовні вимоги визнає, просять справу розглянути у їх відсутність.
Представник третьої особи Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання повідомлена належним чином. Просить справу розглядати без її участі. За запитом суду третя особа надала матеріали спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_5, який помер 01 квітня 2018 року.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, кожному із співвласників зазначеної квартири належить по 1/4 частки.
Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС №425836, яке видано 10.07.2018р. Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 20 червня 2010 року помер ОСОБА_8, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис №197 від 22 червня 2010 року.
Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частину квартири АДРЕСА_4 (після перейменування вулиця Героїв 93-ї бригади) в м.Запоріжжі.
Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.
При житті ОСОБА_8 заповіт не складав. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину за законом прийняли його дружина -ОСОБА_4, та син ОСОБА_5, так як постійно проживали разом зі спадкодавцем на час його смерті. Тобто кожному належить в порядку спадкування за законом по 1/8 частині квартири АДРЕСА_4 (після перейменування вулиця Героїв 93-ї бригади) в м.Запоріжжі. В Восьмій Запорізькій державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа №454 за 2010 рік. З матеріалів справи вбачається, що 04 вересня 2010р. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, який помер 20.06.2010 р. звернулася його дружина ОСОБА_4.
07 серпня 2017 року померла ОСОБА_4, про що Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис №334 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №427188.
При житті ОСОБА_4 заповіт не складала. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину за законом прийняли її діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_5, так як постійно проживали разом зі спадкодавцем на час його смерті. Кожному належить в порядку спадкування за законом по 3/16 частині (3/8:2) квартири АДРЕСА_5 бригади в м.Запоріжжі. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру №55766103 від 08.04.2019р. у спадковому реєстрі інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 відсутня.
01 квітня 2018 року помер ОСОБА_5, про що Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис №437 від 06 квітня 2018 року та підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №415010.
При житті ОСОБА_5 заповіт не складав. Спадкоємцями другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України є позивач - ОСОБА_1 та відповідач -ОСОБА_2 У приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, була відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_5, який помер 01 квітня 2018 року. З матеріалів справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 01.04.2018р., звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_5
12.02.2019р. відповідач ОСОБА_2 оформив заяву відповідно до якої він повідомляє, що спадщину не прийняв та не бажає оформляти спадкові права після померлого 01 квітня 2018 року ОСОБА_5. Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_5, який помер 01 квітня 2018 року, та яка складається з 9/16 частин квартири, прийняв позивач ОСОБА_1
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до вимог ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Статтею 67 Закону «Про нотаріат», передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Згідно зі ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Як розяснив Пленум ВСУ у пункті 23 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Факт неможливості отримання свідоцтва та оформлення спадщини у нотаріуса, отримання відповідних свідоцтв обґрунтовується тим, що у відповідності до п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Згідно п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Постановою від 17.12.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого на квартиру).
Вище викладене підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, який помер 01 квітня 2018 року.
Відповідно до п.3.1. ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК).
Право спільної сумісної власності ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_4 (після перейменування вулиця Героїв 93-ї бригади) в м.Запоріжжі підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомо майна щодо обєкта нерухомого майна від 10.04.2018р. № 120061676.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, враховуючи, що у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 5, 13, 89, 200, 206, 229, 247, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1220, 1221, 1222, 1223, 1261, 1262, 1268 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 бригади в м.Запоріжжі, 3/16 частини квартири АДРЕСА_2 бригади в м.Запоріжжі, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 07 серпня 2017 року, 9/16 частин квартири АДРЕСА_2 бригади в м.Запоріжжі, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 01 квітня 2018 року, а взагалі визнати право власності на всю квартиру.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: Л.Г. Салтан