Ухвала

19 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 256/8123/13-ц

провадження № 61-23254ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Лесько А. О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 24 жовтня 2007 року вона на підставі нотаріально посвідченої довіреності уповноважила ОСОБА_6 продати належний їй на праві власності автомобіль «MAZDA 6», 2003 року випуску. Відповідно до вказаної довіреності ОСОБА_6 також було довірено зняти з обліку та продати, поставити на облік, якщо в тому буде потреба, вказаний автомобіль. Довіреність була видана з правом передоручення строком на три роки. 08 листопада 2007 року ОСОБА_6, діючи від її імені, уповноважила ОСОБА_5, ОСОБА_7 продати належний їй автомобіль, в тому числі, отримати гроші, про що було видано довіреність, яку посвідчено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Морозовим Є. В. та зареєстровано в реєстрі за № 5523. 27 серпня 2008 року ОСОБА_5, діючи від її імені, уклав біржовий договір купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до умов якого транспортний засіб марки «MAZDA 6», що належить їй, продав ОСОБА_9 за суму, що еквівалентна 16 000,00 дол. США, які їй не повертає.

У зв'язку з наведеними обставами просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь грошові кошти в розмірі 16 000,00 доларів США, що за офіційним курсом складає 127 888,00 грн; стягнути з відповідача на її користь суму штрафних санкцій в розмірі 13084,54 грн, з яких 11 509,92 грн - 3 % річних і 574,62 грн сума інфляції.

Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 12 грудня 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2014 року рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 12 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 127 888,00 грн, 3 % річних в розмірі 11 509,92 грн, суму інфляції в розмірі 1 574,62 грн та судові витрати в розмірі 2 114,60 грн.

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 квітня 2014 року відкрито касаційне провадження в зазначеній справі та витребувано з Калінінського районного суду м. Донецька цивільну справу № 256/8123/13-ц.

Вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 квітня 2014 року не виконано в частині витребування справи, оскільки Калінінський районний суд м. Донецька знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У травні 2018 року зазначену касаційну скаргу передано до Верховного Суду, проте відсутність судової справи унеможливлює її розгляд касаційним судом.

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 змінено територіальну підсудність справ з Калінінського районного суду м. Донецька та визначено територіальну підсудність за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Також у матеріалах касаційного провадження є листи Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року № 14460, від 28 квітня 2015 року № 4811 на запити Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в яких зазначено про неможливість направлення справи № 256/8123/13-ц, оскільки справи з Калінінського районного суду м. Донецька на їх запити не надходили.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено копії матеріалів касаційного провадження № 61-23254ск18 у справі № 256/8123/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2018 року втрачене судове провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відновлено.

Ухвала мотивована тим, що у матеріалах касаційного провадження є ксерокопії рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 12 грудня 2013 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2014 року, яке також є в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Посилаючись на ці матеріали, суд вважав за можливе повністю відновити провадження у справі.

При цьому судом не враховано, що фактично провадження у справі відновлено лише в частині, на підставі наявних в матеріалах касаційного провадження судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втраченого у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Згідно частин третьої, четвертої статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів. Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

За таких обставин, з урахуванням того, що судове провадження у справі відновлене тільки частково і неможливий розгляд касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відкрите ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 квітня 2014 року касаційне провадження підлягає закриттю.

При цьому учасникам справи роз'яснюється, що у зв'язку з неможливістю відновити втрачене судове провадження у повному обсязі, вони не позбавлені можливості повторно звернутися до суду першої інстанції у загальному порядку.

Керуючись статтями 401, 415, 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 256/8123/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 17 січня 2014 року закрити.

Роз'яснити учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою до суду за наявності необхідних документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю.Мартєв

С. П.Штелик