Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 757/37426/17-ц

провадження № 61-7614ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Фонду соціального страхування України

на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа - директор Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасний випадків на виробництві та професійних захворювань України ОСОБА_2, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду соціального страхування України (далі - ФССУ), третя особа - директор Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасний випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - ВДФССНВВПЗУ) ОСОБА_2, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ФССУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення за період з 30 червня 2016 року

по 20 листопада 2018 року у розмірі 183 059,06 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна ФССУ

на постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року.

Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі ФССУ порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якому заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року отримано

15 березня 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі Київського апеляційного суду щодо направлення копії постанови від 12 березня 2019 року на адресу заявника.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Як вбачається з касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, заявник оскаржує у касаційному порядку постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року, в якій зазначено, що постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Дана справа є малозначною в силу своїх властивостей. Відповідно до положень ЦПК України апеляційний суд наділений повноваженнями суду першої інстанції при ухваленні рішення. Ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на апеляційне провадження, тому апеляційний суд мав право визнати вказану справу малозначною.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо («Воловік проти України», № 15123/03, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України, однак з метою формування єдиної правозастосовчої практики судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню, тому відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Також до касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що грошові кошти, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_1, згідно з положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» повинні використовуватися виключно за цільовим призначенням - на здійснення соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням. Відповідно до частини другої статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Таким чином, у випадку сплати зазначеної суми, може призвести до безпідставного отримання значної суми коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування, які мають бути направлені на виплату соціальних виплат, які в подальшому неможливо буде повернути.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки наведені у клопотанні ФССУ доводи не дають підстав для висновку про необхідність зупинення виконання судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтею 389, 390, 392, 394, 402ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Фонду соціального страхування України про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити Фонду соціального страхування України строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 12 березня

2019 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Печерського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 757/37426/17-ц за позовом ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України, третя особа - директор Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасний випадків на виробництві та професійних захворювань України ОСОБА_2, про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

У задоволенні клопотання Фонду соціального страхування України про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду

від 12 березня 2019 рокудо закінчення її перегляду в касаційному порядку відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська