ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2194/19 Справа № 209/3223/18 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 жовтня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

03 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт того, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ВАТ Точмаш в період з 16 червня 1983 року по 16 лютого 1993 року (а.с.3-5).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 жовтня 2018 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ГУ ПФУ Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено (а.с.17).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 звертався до суду в позовному провадженні та ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 серпня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення було закрите. Зараз же ОСОБА_1 звертається до суду в порядку окремого провадження (а.с.20-21).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відмовляючи, на підставі п.2 ч. 1 ст. 122 ЦПК України, у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявник вже звертався до суду із аналогічною заявою та заявляв аналогічні вимоги та є така, що набрала законної сили ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Таким чином, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі в тому разі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Важливим моментом є те, що у поданій позовній заяві мають бути тотожними сторони, предмет та підстави позову з тією справою, яка знаходиться на розгляді в цьому чи іншому суді.

При цьому, не вважаються тотожними спори, які співпадають за предметом і підставою, але предявлені із зміненим субєктивним складом. Також, не вважаються тотожними спори між тими самими сторонами, якщо змінилися предмет або підстава позову. При цьому, питання тотожності вирішується не лише за загальними ознаками предмета позову, але й за його конкретним змістом.

Згідно розяснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», предмет позову це те, що конкретно вимагає позивач, підстава позову чим він обґрунтовує свої вимоги, зміст вимоги - який спосіб захисту свого права він обрав.

Відповідно до ст. 234 ЦК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 липня 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ПФУ Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому просив встановити факт перебування його у трудових відносинах із ВАТ Точмаш, в період з 16 червня 1983 року по 16 лютого 1993 року. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що підприємство в якому він працював знаходиться у м. Донецьку, населеному пункті, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 серпня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення було закрите (а.с.23-24).

03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив встановити факт того, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ВАТ Точмаш, в період з 16 червня 1983 року по 16 лютого 1993 року (а.с.3-5).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відмовляючи у відкритті провадження у справі, судом першої інстанції не взято до уваги те, що ОСОБА_1 звернувся до суду не в позовному провадженні, а в порядку окремого провадження та безпідставно посилався на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 серпня 2018 року про закриття провадження у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 жовтня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: