Справа № 497/302/19
Провадження № 2/497/360/19
21.05.2019 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Раца В.А.
секретаря - Божевої І.Д.
розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Болградського районного органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
28.02.2019 року заступник голови Болградської районної державної адміністрації Гарвалов А.Д. звернувся до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх їх доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. При цьому позивач посилається на те, що відповідачі є батьками малолітніх дітей. Мати дітей ОСОБА_2 не працює за станом здоров`я, за місцем проживання характеризується задовільно: працелюбна, поважна, спокійна. Батько дітей ОСОБА_1 з сім`єю не проживає з 2015 року, неофіційно працює будівельником, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, не підтримує зв`язок з ними. Після розлучення діти проживали з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , яка займалась їх утриманням та вихованням, але у зв`язку зі станом здоров`я їй необхідно було пройти тривалий курс лікування, тому на період перебування матері у лікарні діти залишилися зі співмешканцем матері. Коли у листопаді 2018 року ОСОБА_2 повернулася додому, діти втекли з дому. Зі слів ОСОБА_2 налагодити контакт з дітьми вона не змогла, тому 04.11.2018 року написала заяву до служби у справах дітей про тимчасове влаштування дітей до центру соціально-психологічної реабілітації у зв`язку з перебуванням у складних життєвих обставинах, а саме хвороба матері, важкий матеріальний стан, довготривале лікування у медичних закладах м.Одеса. Пізніше ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надали письмові згоди на позбавлення їх батьківських прав відносно дітей. Таким чином батьки самоусунулись від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, тому позивач звернувся до суду з цім позовом.
Представник позивача, першій заступник голови районної державної адміністрації Кучмійов А.В., в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
В силу п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_1 , виданого відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.6) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_1 , виданого відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.7), батьками дітей є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідачі по справі.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 тимчасово не працює за станом здоров`я, за місцем проживання характеризується задовільно: працелюбна, поважна, спокійна. Батько дітей ОСОБА_1 з сім`єю не проживає, після розлучення діти проживали з матер`ю за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з важкими сімейними обставинами, а саме з тривалим лікуванням, 04.11.2018 року, ОСОБА_2 звернулася до служби у справах дітей із заявою про влаштування дітей до центру соціально-психологічної реабілітації (а.с.8), а вже 07.12.2018 року надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно дітей, так як вона не зможе займатися їх утримання та вихованням (а.с.10). Свою згоду на позбавлення батьківських прав відносно дітей надав й ОСОБА_1 , що підтверджується його заявою (а.с.9).
Також судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були влаштовані до КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» 04.11.2018 року на підставі рішення ССД Болградської РДА № 10-11/2018 від 04.11.2018 року у зв`язку зі складними життєвими обставинами (а.с.3), що підтверджується протоколом бесіди з вихованцями від 14.01.2019 року (а.с.14). З цього протоколу також вбачається, що у співбесіді з дітьми було виявлено те, що вони знають про їх усиновлення відповідачами та до усиновлення вони вже перебували у соціальному закладі для дітей. Діти розповіли, що прийомні батьки давно розійшлися та вони давно не бачили батька ОСОБА_1 , а у останній час проживали з матер`ю ОСОБА_2 та її співмешканцем ОСОБА_5
Орган опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області надав висновок від 21.02.2019 року за № 03/01-26/314 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Отже, своїми діями, відповідачі свідомо порушують свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.
В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».
В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.
При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідачі, свідомо не виконують своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме відповідач ОСОБА_2 через стан здоров`я, а відповідач ОСОБА_1 навіть не цікавиться долею дітей.
Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить.
Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах малолітніх дітей, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч.2 ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Необхідно відмітити, що за положеннями ч.2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне положення відповідачів.
Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідачів, на користь дитячого державного закладу, в якому будуть виховуватись діти чи на користь опікуна на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх її доходів з кожного, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Суд роз`яснює відповідачам, що відповідно до ст. 168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».
Згідно до п. 6 ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат
На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384.20 гривень з кожного.
Керуючись положенням ст.ст.2,81,263-265,280,352,354 ЦПК України; п. 2 ч.1 ст.164, ст.ст.165, 166, 180, 181 СК України; ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402; ч.2 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 27 вересня 1991 року; принципу №6 Декларації «Про права дитини», проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року; Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, суд
Позов Болградської районної державної адміністрації Одеської області в особі Болградського районного органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця села Дмитрівка Болградського району Одеської області, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженку с.Олександрівка Болградського району Одеської області, батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на користь опікуна, або закладу де будуть перебувати діти, на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючі з 28.02.2019 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь опікуна, або закладу де будуть перебувати діти, на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючі з 28.02.2019 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частках, на користь держави судовий збір по 384,20 гривні з кожного.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца