Провадження № 22-ц/810/213/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

2019 року, квітня місяця, 22-го дня, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах головуючого Яреська А.В., суддів - Гаврилюка В.К., Карташова О.Ю., вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06 березня 2018 року по 15 жовтня 2018 року, включно, визначений без утримання податків й інших обов'язкових платежів, в сумі 25 170 грн. 12 коп. Вирішено питання по судовим витратам.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 31 січня 2019 року скаржником було отримано оскаржуване рішення. Натомість, внаслідок арешту рахунків, згідно постанови Державної виконавчої служби від 25.05.2017 року № 50565089, у відповідача значно ускладнилась можливість вчасного виконання своїх грошових зобов'язань, у тому числі вчасної сплати судового збору. Відповідач змушений проводити оплату судового збору через третю особу ТОВ «Статус-Трейд», яка в свою чергу оплату проводить через АТ «Банк Альянс», що не має відділень на території Луганської області. Здійснення платежів та отримання належним чином оформлених платіжних документів потребує багато часу, що призводить до порушення встановлених строків для здійснення оплати. Оскільки відповідач не встиг сплатити судовий збір у визначений ЦПК строк, у зв'язку із чим було пропущено строк на апеляційне оскарження.

Строки на апеляційне оскарження судового рішення визначені у статті 354 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд справи проведений 16 січня 2019 року за відсутністю учасників справи, цього ж дня проголошено повний текст оскаржуваного рішення (а.с. 21-23).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 статті 354 ЦПК України).

Копію оскаржуваного рішення скаржником отримано 31.01.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.26).Апеляційна скарга подана 01 березня 2019 року через відділення поштового зв'язку, що підтверджується датою, зазначеною на конверті (а.с. 36).

Таким чином, скаржником при зверненні до суду з апеляційною скаргою був пропущений строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 18 березня 2019 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вказані у клопотанні Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 січня 2019 року, а апеляційну скаргу залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме запропоновано навести інші підстави для поновлення строку, що передбачено частиною третьою статті 357 ЦПК України та усунення інших її недоліків.

Одночасно скаржнику було роз'яснено наслідки неусунення недоліків апеляційної скарги у вигляді відмови у відкритті апеляційного провадження ( п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України), а у разі неусунення інших недоліків апеляційної скарги - повернення скарги (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Дану ухвалу суду скаржник отримав 20.03.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення(а.с. 43).

До теперішнього часу скаржником не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 18.03.2019 року, як того вимагалося від нього.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 ЦПК України.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Таким чином, оскільки апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» подана після спливу строку на апеляційне оскарження, наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного строку визнані неповажними, інших доказів поважності підстав пропуску вказаного строку не надав, тому суд вважає за необхідне відмовити останньому у відкритті апеляційного провадження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 358 ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Копію цієї ухвали надіслати усім учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді