ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9231/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1156/19Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів: Дорош А.І., Пікуля В.П.

за участю секретаря Зеленської О.І.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2019 року, ухваленого під головуванням судді Блажко І.О., повний текст судового рішення виготовлено 13 лютого 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженоювідповідальністю "Авто Просто", треті особи: Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Москівець Володимир Андрійович, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання зобов'язання припиненим ,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто", в якому просив визнати припиненими зобов'язання за угодою № 309618 від 09 грудня 2011 року, яка укладена між ним, ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Просто» з усіма додатками до неї; визнати припиненими зобов'язання за договором застави транспортного засобу від 23 серпня 2011 року, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем О. А., та укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Просто».

Свої вимоги мотивував тим, що 09 грудня 2009 між сторонами укладено угоду №309618, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак спрямованих на придбання автомобіля. Відповідно до додатку № 3 до угоди від 28 липня 2011 року, загальна сума грошових зобов'язань учасника, станом на день підписання цього додатку, становила 158 590,00 грн. На день підписання додатку учасник сплатив 65 911,88 грн. Сума заборгованості склала 92 678,12 грн.

17 серпня 2011 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Полтава - Авто» та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір купівлі - продажу автомобіля № 414308- Y00923, за яким ОСОБА_2 було передано у власність автомобіль марки СНERY m11SQR7160M11SD. реєстраційний номер НОМЕР_1 2011 року випуску, загальною вартістю 107 120,00 грн. з ПДВ.

23 серпня 2011 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем О.А. посвідчено договір застави вказаного транспортного засобу, згідно умов якого забезпечене заставою зобов'язання заставодавця вважається виконаним за умови своєчасної сплати всіх помісячних повних внесків в загальному розмірі 158 590, 00 грн. в порядку та

строки, передбачені ст. 2 додатку № 2 до угоди.

06 серпня 2011 року між відповідачем та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, укладено договір поруки, згідно умов якого, співпоручителі поручилися за виконання зобов'язань ОСОБА_2

На момент підписання договору поруки, розмір забезпечених порукою вимог складав 92 678,12 грн. Вказана заборгованість може бути змінена в порядку, передбаченому в додатку № 2 до угоди. Станом на дату подання позову, ОСОБА_2 на виконання умов укладеної з ТОВ «Авто Просто» угоди, в повному обсязі сплатив суму загальної заборгованості, що складає 158 590,00 грн.

Крім того, на вимогу кредитора позивач сплатив більший розмір заборгованості у розмірі 196 692,38 грн. Враховуючи умови угоди щодо сплати суми загальної заборгованості, забезпечене заставою зобов'язання за угодою № 309618 від 09.12.2009 року є припиненим у зв'язку з повним виконанням, згідно ст. 599 ЦК України.

Позивач вказує, що відповідач продовжує надсилати листи - претензії з вимогою погашення чергових платежів, проте суму боргу ним сплачено в повному обсязі. Зазначає, що з особистої сторінки на сайті відповідача вбачається, що він, за обліковими даними, сплачує вартість не автомобіля CHERY, а КІА, вартість якого є значно вищою та складає 376800,00 грн. Однак, такого автомобіля ним не було отримано, та він не повинен сплачувати його вартість.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2019 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" про визнання зобов'язання припиненим - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_2 не надав доказів, що ним у повному обсязі, виконані взяті на себе зобов'язання за угодою, укладеною з відповідачем, відповідно до графіку внесків учасника, що є його процесуальним обов'язком.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, а також таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не зробив жодного правового висновку щодо відсутності у позивача заборгованості перед відповідачем, виходячи з наявних в матеріалах справи відомостей про зміну поточної ціни автомобіля. Зазначає, що він отримав автомобіль та сплатив за нього загальну суму грошових зобов'язань за угодою, яка була погоджена у додатку № 3.

Вважає, що висновок суду про те, що заборгованість змінюється щомісячно з врахуванням зміни поточної ціни автомобіля, та зарахування її у відсоток від цієї ж ціни, а не від вартості фактично отриманого ним автомобіля є помилковим та суперечить умовам Додатку № 3 до Угогди.

Вказує, що після отримання ним автомобіля, укладення додатку № 3 та договорів забезпечення, послуги з адміністрування з метою отримання автомобіля, фактично припинилися, а виникли грошові зобов'язання між сторонами, які були виконані позивачем у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 грудня 2009 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 укладено угоду №309618, предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Статтею 1 Угоди визначено, що угода укладається шляхом підписання сторонами Додатку № 1 та Додатку № 2, які є невід'ємними частинами Угоди (т. 1 а.с.6-15).

Згідно Додатку №1 позивач мав намір придбати автомобіль Kia RIO вартістю 95 940,00 грн. та зобов'язався щомісячно сплачувати внески, кількість яких 120, у розмірі 0,8333% вартості автомобіля, внески в оплату послуг, страхового платежу (а.с.6).

Позивач зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% Ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 (сто двадцяти) щомісячних повних внесків (стаття 5 угоди №309618).

Додатком № 2 визначено, що учасник, який належним чином виконує свої зобов'язання за даною угодою, отримує автомобіль через механізми надання права на отримання автомобіля, передбачені в угоді, а також встановлено, що поточна ціна автомобіля, яка встановлюється виробником та/або імпортером та/або дистриб'ютором в останній робочий день кожного місяця є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою (а.с.7).

Водночас, відповідно до п. 9.1 ст. 9 Додатку №2, якщо протягом строку дії договору постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати марку та/або модель автомобіля, зазначеного в Додатку № 1 до Угоди, ТОВ «АвтоПросто» зобов'язується здійснити заміну на іншу марку та/або модель автомобіля. Поточна ціна нової марки та/або моделі автомобіля буде застосовуватись для розрахунку складових періодичних платежів.

Аналогічні положення містяться і в п. 1.6 Договору застави від 23 серпня 2011 року.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Цивільне законодавство базується на принципі обов'язкового виконання сторонами зобов'язань за договором.

На виконання ст.ст 7, 8 Додатку 2 Угоди ОСОБА_2 було передано автомобіль CHERYm11SQR7160M11SD, кузов НОМЕР_2, чорного кольору, 2011 року випуску, за ціною 107120 грн., згідно договору-купівлі продажу № 414308-Y00923 від 17 серпня 2011 року (а.с.15 т.1)

На підставі укладеної Угоди та в зв'язку з укладенням договору купівлі- продажу автомобіля від 17 серпня 2011 року марка та вартість автомобіля, зазначені в додатку до Угоди № 1 змінені.

23 серпня 2011 року між сторонами укладено договір застави вказаного автомобіля, з метою забезпечення вимог заставодержателя до заставодавця щодо виконання ОСОБА_2 зобов'язань за угодою №309618, від 09 грудня 2009 року, додатками №1, №2 від 09 грудня 2009 року, та додатком № 3 від 28 липня 2011 року. (а.с.11-12 т.1).

Відповідно до п. 1.3 договору застави, загальна вартість предмета застави на момент укладення цього договору складала 107 120 грн.

Відповідно до умов договору застави, забезпечене заставою зобов'язання заставодавця важається виконаним за умови своєчасної сплати щомісячних повних внесків (періодичних татежів), в загальному розмірі 158 590 грн. в порядку та строки, передбачені ст.2 додатку №2 до угоди. Відповідно до п.2.3 ст.2 додатку №2 до угоди, сплата внесків (періодичних платежів) здійснюється заставодавцем протягом перших 15 календарних днів кожного місяця.

Сторони досягли згоди відносно зобов'язань, що забезпечуються заставою згідно цим договором, розуміючи можливість зміни розміру зобов'язань.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що договір застави є похідним договором та укладений з метою забезпечення належного виконання боржником основаного зобов'язання. Договір застави передбачає право кредитора на здоволення вимоги за основним зобов'язанням за рахунок предмета застави.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з січня 2010 по тревень 2016 року сплачував щомісячні внески, а з червня 2016 року припинив, після чого внески не сплачував.

На виконання Угоди, позивачем сплачено 74,8479% із 100% в оплату частин внесків що складає 76 із 120 внесків в оплату послуг відповідача.

Таким чином, розмір боргу ОСОБА_2 перед ТОВ «Авто Просто» за Угодою на день постановлення рішення судом першої інстанції складає 101940,46 грн., - 25,1521% від поточної ціни автомобіля (405296,00 грн.), та 51748,40 грн. - 44 внеску в оплату послуг ТОВ «Авто Просто».

Позивач не надав доказів того, що він у повному обсязі виконав узяті на себе зобов'язання за угодою, укладеною з відповідачем, відповідно до графіку внесків учасника, що є його процесуальним обов'язком.

Посилання ОСОБА_2, що саме додатком № 3 до угоди було встановлено загальну суму грошових зобов'язань учасника та суму заборгованості яку він сплатив спростовується наступними обставинами.

Механізм визначення ціни автомобіля детально викладений в Правилах функціонування системи придбання в групах АвтоТак.

Розмір оплати послуг (адміністративні витрати) встановлений у відсотках, а не в твердій сумі. Позивачем та відповідачем погоджено, що розмір кожного повного щомісячного внеску (у тому числі адміністративних витрат) визначатиметься у відсотках до встановленої щомісячно Виробником чи Імпортером актуальної ціни автомобіля.

Частинами 1-3 ст. 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Фактично позивач порушив питання про зміну умов договору в частині визначення розміру щомісячних платежів, оскільки як в договорі так і в додатку до договору передбачено здійснення щомісячних платежів, виходячи з поточної ціни автомобіля на час платежу.

Вбачається, що під час укладення договору 09 грудня 2009 року ОСОБА_2 отримав примірник договору та додатки до нього, які містять опис послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО». Своїм підписом позивач підтвердив те, що з договором та додатком до нього ознайомлений, умови зрозумілі, з умовами згоден.

Крім того, п. 13.8 Додатку № 2 до Угоди, позивачу був наданий строк 7 днів для детального ознайомлення з договором та надано можливість відмовитись від участі в системі «АвтоТак». Проте, в установлений строк ОСОБА_2 від укладеного договору не відмовився і про розірвання договору не заявив, що свідчить про його згоду з умовами договору.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що умови укладеного договору щодо встановлення поточної ціни автомобіля до розрахунку щомісячних внесків не суперечать вимогам закону. Сторони досягли згоди відносно розміру та порядку розрахунку за договором, про те, що ціна автомобіля може як збільшуватись так і зменшуватись, що відповідно і відбувається.

Доводи апеляційної скарги повністю спростовуються умовами укладеної Угоди між сторонами та не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі.

Таким чином, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 22 квітня 2019 року.

Головуючий суддя : О.О. Панченко

/підписи/

Судді: А.І.Дорош

В.П. Пікуль

Згідно з оригіналом:

Суддя Полтавського

апеляційного суду_____________________________О.О. Панченко