Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 761/35459/15-ц

провадження № 61-46372св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С.,

розглянув у порядку письмового провадження клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про зупинення дії постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсними окремих положень правочинів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року, ухвалене у складі судді Гуменюк А. І. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року, ухвалену у складі колегії суддів: Оніщука М. І., Українець Л. Д., Шебуєвої В. А.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від

30 листопада 2016 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від

12 вересня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано цивільну справу з суду першої інстанції.

Короткий зміст поданих клопотань про зупинення дії постанови оскаржуваної постанови

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання постанови Апеляційного суду міста Києва від

12 вересня 2018 року, у задоволенні якого ухвалою Верховного Суду від

21 лютого 2019 року відмовлено.

У березні 2019 року ОСОБА_4 повторно направила клопотання про зупинення дії постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року, мотивуючи його тим, що Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») здійснено нарахування заборгованості з посиланням на додаткові угоди до кредитного договору, які є предметом оспорювання у даній справі. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 липня

2016 року зупинено провадження у справі №761/613/15-ц до набрання законної сили рішенням у справі №761/35459/15-ц (судові рішення є предметом касаційного оскарження). За заявою ПАТ «Укрсоцбанк» ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 відмовлено.

17 квітня 2019 року до Верховного Суду втретє надійшло клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про зупинення дії постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року, мотиви якого ідентичні двом попереднім клопотанням.

Клопотання містить посилання на те, що у лютому 2019 року ПАТ «Укрсоцбанк» подав відзив (справа №761/36324/18) до якого долучив копію оскаржуваної постанови апеляційного суду та послався на те, що в абзаці 3 сторінки 7 оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом встановлено, що «сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності при підписанні кредитного договору». Оскільки набрання оскаржуваною постановою апеляційного суду законної сили вже стало підставою для її використання банком та Голосіївським районним судом міста Києва в якості преюдиціальності обставин у рамках справи Голосіївського районного суду міста Києва (справа №761/36324/18) щодо обставин, встановлених в абзаці 3 сторінки 7 судового рішення, які не є предметом розгляду і не встановлювалися судом апеляційної інстанції, просила зупинити дію постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року до закінчення перегляду справи судом касаційної інстанції.

У випадку відмови у задоволенні клопотання про зупинення дії оскаржуваної постанови, просила визначити у мотивувальній частині постановленої ухвали (справа №761/35459/15-ц), що суди попередніх інстанцій не встановлювали обсяг цивільної дієздатності сторін, а тому посилання на преюдиційність рішень щодо встановлення відповідних обставин неможливе.

Перевіривши наведені у клопотанні доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судудійшов наступного висновку.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим та містити обгрунтовані підстави для його зупинення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

В касаційній скарзі заявник оскаржує рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року.

Посилання заявника на те, що ПАТ «Укрсоцбанк» неправомірно використовує встановлені у оскаржуваному судовому рішення апеляційного суду обставини, як преюдиційні, які насправді не є такими, не є правовою підставою для зупинення дії оскаржуваного судового рішення в розумінні частини першої статті 436 ЦПК України.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V «Касаційне провадження» ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

До розгляду справи по суті Верховний Суд позбавлений можливості надавати оцінку законності та обгрунтованості оскаржуваних судових рішень, встановлених судами попередніх інстанцій обставин та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, а відтак клопотання заявника про визначення у мотивувальній частині ухвали, постановленої за результатами розгляду клопотання про зупинення виконання оскаржуваної ухвали апеляційного суду того, що «суди попередніх інстанцій не встановлювали обсяг цивільної дієздатності сторін у зв'язку з чим посилання на преюдиційність зазначених обставин неможливе» не підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Оскільки клопотання про зупинення дії постанови апеляційного суду за своїм змістом, так само як і два попередні клопотання (у задоволенні яких Верховним Судом відмовлено) є ідентичними, зазначене свідчить про зловживання заявником своїми процесуальними правами.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, клопотання представника ОСОБА_4 -

ОСОБА_5 про зупинення дії постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 2, 82, 260, 394, 400, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про зупинення дії постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2018 року до закінчення перегляду справи в касаційному порядку, відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник