ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року м. Чернівці

справа № 727/1735/18

Провадження 22ц-/822/354/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Литвинюк І.М., Яремка В.В.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «УНІКА», на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 08 січня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «УНІКА», третя особа Публічне акціонерне товариство «Альфа -Банк», про захист прав споживача шляхом стягнення страхового відшкодування (головуючий у 1 інстанції Чебан В.М. )

встановив :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ПАТ СК «УНІКА», третя особа ПАТ «Альфа -Банк», про захист прав споживача шляхом стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовувала слідуючими обставинами. Між нею, відповідачем та третьою особою було укладено Договір добровільного страхування майна, що є предметом застави №026045/2200/0008480. Предметом вказаного Договору є добровільне страхування належного позивачці майна: офісних та торговельних приміщень, розташованих в нежитловій будівлі по АДРЕСА_1.

Згідно п.3.1 Договору страхування ПАТ «Альфа-Банк» є кредитором позивачки за кредитним договором, забезпеченням зобов'язань за яким, згідно договору застави (іпотеки) є належне їй застраховане майно. Зазначає, що вона є власником вказаного застрахованого майна, а саме - нежитлової будівлі (аптеки) загальною площею 294,30 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02.07.2008р.

22.06.2017р. відбулась пожежа, якою було завдано збитків застрахованому майну - належній їй нежитловій будівлі по АДРЕСА_1. Про страховий випадок позивач цього ж дня повідомила відповідача. Наступного дня - 23.06.2017р. вона подала відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування на спеціальному бланку, до якої додала всі наявні у неї підтверджуючі документи.

Актом про пожежу від 22.06.2017р. підтверджується, що в цей день близько 04:10год. виникла пожежа на літній площадці з альтанками ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2, що розташована впритул до належної їй будівлі, а також у нежитловій будівлі позивачки по АДРЕСА_1. Пожежа була ліквідована о 5:30 год. Пожежею знищено у нежитловій будівлі вікна, частково перекриття, покрівлю будівлі, частково штукатурку і теплоізоляцію стін. Відповідно до додатку до Акта про пожежу, орієнтовні прямі збитки від пожежі, завдані належній позивачці нежитловій будівлі по АДРЕСА_1, складають 453500грн., орієнтовні побічні збитки становлять 770950грн. В цьому додатку зазначено, що ймовірною причиною пожежі було занесення стороннього джерела запалювання ззовні, тобто підпал.

Відповідно до Технічного висновку №41/57/03-2017 від 05.07.2017р. про причини пожежі, яка мала місце 22.06.2017р. в ресторані та нежитловій будівлі за адресою АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 причиною виникнення пожежі було занесення стороннього джерела запалювання ззовні.

Позивач вказувала, що оскільки належному їй майну було завдано значних збитків як самою пожежею, так і пожежогасінням, вона в день виникнення пожежі звернулася до судового експерта ОСОБА_2, який в цей же день оглянув належну їй будівлю, виконав фотофіксацію та здійснив опис для визначення завданої шкоди. Додатковий огляд приміщення та фотофіксація судовим експертом були виконані 04.08.2017р., коли проявилися наслідки шкоди, завданої пожежогасінням.

За фактом пожежі було відкрито кримінальне провадження №0002004 за ст.194 ч.2 КК України, що підтверджується відповідним Витягом з ЄРДР. Досудове розслідування проводиться Шевченківським відділенням поліції Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області. Разом з тим, вказує, що винуватця пожежі поліції встановити не вдалося до даного часу.

Позивачкою було подано відповідачу заяву від 31.08.2017р., до якої додала усі передбачені п.6.6 Договору страхування документи, необхідні для виплати страхового відшкодування, в тому числі виконаний судовим експертом розрахунок завданої шкоди, і просила прийняти рішення про виплату страхового відшкодування.

Позивач вважає, що відповідач з 31.08.2017р. проявляє протиправну бездіяльність, не приймаючи жодного рішення по її зверненню всупереч умовам договору. Увесь цей час відповідач проводить зі нею листування, у якому посилається на обставини, які відповідно до умов договору не впливають на терміни виплати страхового відшкодування.

Листом від 02.11.2017 року №228472 відповідач просив позивачку повідомити, чи було нею отримане повне або часткове відшкодування шкоди особою, винною в нанесенні збитку або від власників ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1». Вона направила йому відповідь від 28.11.2017 року про те, що ніякого відшкодування від жодних осіб не отримувала.

У листі від 05.12.2017р. №9082 відповідач повідомив позивачку про те, що оскільки за фактом пожежі було відкрито кримінальне провадження, він згідно умов п.6.8.3 договору продовжує термін прийняття рішення на строк 90 днів з моменту отримання від неї останнього документа.

При цьому, стверджував, що останнім документом є попередня відповідь позивачки на запит відповідача від 02.11.2017р. про те, що жодного відшкодування збитків від власників ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1» позивач не отримувала. Цю відповідь відповідач отримав 30.11.2017р. та повідомив позивача, що саме від цієї дати він обчислює 90-денний строк. Вказані дії відповідача позивач вважає недобросовісними та такими, що грубо порушують умови договору між сторонами.

Вважає, що відповідач продовжив термін прийняття рішення на строк 90 днів з посиланням на п.6.8.3 договору протиправно, оскільки даний пункт договору не дає йому права на таке продовження. Так, пунктом 6.8 Договору страхування передбачено, що право на продовження строку застосовується лише тоді, коли документів, отриманих від страхувальника, недостатньо для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. А отже підпункт 6.8.3 пункту 6.8 може застосовуватись лише при виконанні даної умови. На практиці це має місце тоді, коли поданих документів недостатньо для правової кваліфікації страхового випадку. Проте, на думку позивачки, це не стосується такого страхового випадку, як пожежа, оскільки документальних доказів пожежі як страхового випадку достатньо.

Вказує, що оскільки відповідач тривалий час не виконував свої обов'язки за договором, позивач була змушена звернутися для визначення вартості відновлюваного ремонту до судового експерта, і така вартість відображена у Висновку судового експерта №17111 від 10.01.2018р.

Відповідно до Висновку судового експерта ОСОБА_2 №17111 від 10.01.2018р. вартість відновлюваного ремонту належної їй нежитлової будівлі літ.А (аптека), розташованої за адресою: АДРЕСА_1, пошкодженої внаслідок пожежі та пожежогасіння, використаних матеріалів та експлуатації машин і механізмів складала 435925грн.

Крім цього, позивачка вважає, що відповідач повинен сплатити їй пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та компенсувати інфляційні втрати відповідно до ст.625 ЦК України. Оскільки передбачений пунктом 8.2 Договору страхування розмір пені 0,01% від суми страхового відшкодування за кожний день прострочення є меншим, ніж розмір подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період, вона застосовує пеню у вказаному в договорі розмірі - 0,01% в день.

На основі викладеного, позивач просила захистити її права споживача за Договором добровільного страхування майна, що є предметом застави №026045/2200/0008480 від 21.06.2016р. а саме: стягнути з ПАТ СК «УНІКА» на її користь страхове відшкодування у сумі 435925грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 7061,98 грн. та інфляційні втрати у сумі 28771,06 грн.; покласти всі судові витрати на відповідача.

В ході розгляду судом справи від позивача - ОСОБА_1 до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Посилаючись на те, що 17.08.2018р. відповідачем було здійснено виплату заборгованості в сумі 269125,61грн., просила стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування в розмірі 152684,68грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 14947,88грн., інфляційні втрати в сумі 39650,15грн. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 08 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до ПАТ СК «УНІКА», третя особа ПАТ «Альфа-Банк», про захист прав споживача шляхом стягнення страхового відшкодування задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ СК «УНІКА» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 152684,68грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 10987,59грн., інфляційні втрати в сумі 25772,09грн., судові витрати в розмірі 32000грн.

Стягнуто з ПАТ СК «УНІКА» на користь держави судовий збір в розмірі 1894,44грн.

В апеляційній скарзі ПАТ СК «УНІКА» просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 08 січня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Посилається на те, що для визначення розміру страхового відшкодування, яке підлягає виплаті позивачу за випадком від 22.06.2017р., страховиком було замовлено проведення відповідної оцінки вартості матеріального збитку. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості майнового збитку завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходилось за адресою АДРЕСА_1, вартість майнового збитку, відповідно до Умов укладеного договору, становить 221 433грн. з ПДВ. При цьому, відповідно до п.4 Договору страхування встановлена франшиза в розмірі 14 114,71грн., отже, сума страхового відшкодування, відповідно до умов Договору страхування, становить 207 318,29грн. Посилається на те, що суд першої інстанції при визначенні розміру страхового відшкодування безпідставно не взяв до уваги, що відповідно до п.5.1. Додатку №2 до Договору страхування нерухоме майно є застрахованим без оздоблення. Страховий платіж було розраховано відповідачем і сплачено позивачем за страхування нерухомого майна без оздоблення. Сума страхового відшкодування була виплачена відповідачем в межах строку встановленого договором після отримання всіх необхідних документів, отже підстав для задоволення позову немає.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини. Позивач ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі (аптеки) загальною площею 294,30 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 02.07.2008 року.

21.06.2016р. між ПАТ СК «УНІКА», ОСОБА_1 (Страхувальник) та ПАТ «Альфа-Банк» (Вигодонабувач) було укладено Договір добровільного страхування майна, що є предметом застави №026045/2200/0008480. Предметом вказаного Договору є добровільне страхування належного позивачці майна: офісних та торговельних приміщень, розташованих в нежитловій будівлі по вул. Південно-Кільцева, будинок 23-А в м. Чернівці.

Згідно п.3.1 Договору страхування вигодонабувач (ПАТ «Альфа-Банк») є кредитором страхувальника за договором кредиту, забезпеченням зобов'язань за яким є майно страхувальника, передане в заставу згідно з договором застави іпотеки №2308 від 14.03.2007р.

З Акту про пожежу від 22.06.2017р. вбачається, що в цей день близько 04:10 год. виникла пожежа на літній площадці з альтанками ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_2 та у нежитловій будівлі по АДРЕСА_1. Пожежа була ліквідована о 5:30 год. Пожежею знищено у нежитловій будівлі позивачки вікна, частково перекриття і покриття будівлі, частково оздоблення стіни.

23.06.2017р. позивач ОСОБА_1 подала ПрАТ «СК «УНІКА» заяву про виплату страхового відшкодування на спеціальному бланку, до якої додала підтверджуючі документи.

Відповідно до додатку до Акта про пожежу від 22.06.2017р., орієнтовні прямі збитки від пожежі, завдані належній позивачці нежитловій будівлі по АДРЕСА_1, складають 453500грн., орієнтовні побічні збитки становлять 770950грн. Також, у цьому додатку зазначено, що ймовірною причиною пожежі було занесення стороннього джерела запалювання ззовні, тобто підпал.

Відповідно до Технічного висновку №41/57/03-2017 причиною виникнення пожежі було занесення стороннього джерела запалювання ззовні.

За фактом пожежі було відкрито кримінальне провадження №0002004 за ст.194 ч.2 КК України, що підтверджується відповідним Витягом з ЄРДР. Досудове розслідування проводиться Шевченківським відділенням поліції Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області.

Відповідно до п.4.1.3 Договору страхування Страхувальник має право при настанні страхового випадку отримати страхове відшкодування в порядку і на умовах, передбачених договором. Таке право позивача кореспондується з обов'язком відповідача, закріпленим в п.4.4.4 Договору страхування, здійснити виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку.

Згідно п.4.4.2 страховик зобов'язаний упродовж 2-х робочих днів після отримання письмового повідомлення страхувальника про настання страхового випадку вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхувальнику/вигодонабувачу страхового відшкодування. Пунктом 4.4.3 визначено, що страховик зобов'язаний направити на місце події представника страховика та за участю страхувальника (вигодонабувача) провести огляд пошкодженого (знищеного) майна, скласти акт огляду місця події; огляд може проводитись у присутності представника компетентних органів.

Згідно висновку експерта №17111 від 10.01.2018р., складеного судовим експертом ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1, вартість відновлювального ремонту нежитлової будівлі, пошкодженої внаслідок пожежі та пожежогасіння, що мало місце 22 червня 2017 року, використаних матеріалів та експлуатації машин і механізмів 21.08.2017р. складала 435925грн.

Суд першої інстанції зробив висновок, що сума страхового відшкодування становить 435925грн. за виключенням франшизи, яка згідно умов договору (п.4.1) складає 1% страхової суми, тобто 421810,29грн.

Доводи апелянта про те, що взятий судом за основу розрахунку висновок №17111 від 10.01.2018р. є неналежним доказом по справі, заслуговують на увагу, оскільки при розрахунку відновлювальних робіт враховані роботи з відновлення оздоблення, що не передбачено умовами Договору страхування без внутрішнього його оздоблення. Зазначене підтверджується заявою позивача до Договору страхування п.5.1. Отже, суд першої інстанції безпідставно не врахував, що за Договором страхування позивачем було застраховано лише конструктивні елементи приміщення.

Суд першої інстанції не взяв до уваги наданий відповідачем висновок судового експерта ОСОБА_3 від 11.05.2018р., оскільки вказаний висновок був виготовлений після часткового відновлення елементів будівлі та без участі позивача по справі. Також суд першої інстанції не взяв до уваги і Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального (майнового) збитку завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 01.08.2017р., зазначивши при цьому, що вказаний звіт був виготовлений 01.08.2017р. без участі позивачки ОСОБА_1

Однак, суд безпідставно не звернув увагу на те, що вказаний Звіт містить акт огляду майна за підписом представника страховика та страхувальника.

З копії платіжного доручення №042958 від 17.09.2018р. вбачається, що відповідачем 17.09.2018р. під час судового розгляду справи, було проведено виплату страхового відшкодування позивачу ОСОБА_1 згідно договору страхування в сумі 269125,61грн.

Колегія суддів вважає, що сума страхового відшкодування розрахована відповідачем відповідно до умов договору, однак, виплачена не вчасно.

Згідно п.5.2.1 Договору у разі отримання від страхувальника повідомлення про випадок страховик вчиняє наступні дії: негайно, протягом 48 годин з моменту отримання від страхувальника повідомлення про подію направляє на місце події уповноваженого представника страховика, який у присутності страхувальника проводить огляд пошкодженого майна або його залишків і складає акт огляду місця події.

Порядок визначення розміру страхового відшкодування по нежитлових об'єктах регулюється п.6.1.2 Договору страхування, відповідно до підпункту б) якого у разі часткового пошкодження застрахованого майна розмір збитку визначається у розмірі вартості відновлювального ремонту. Відповідно до п.6.2 Договору страхування, до суми заподіяного збитку включається також вартість речей, які були знищені або пошкоджені під час пожежогасіння.

Згідно п.7.1 Договору страхування, страховим випадком є пожежа, в тому числі підпал. Відповідно до п.6.7 Договору страхування після отримання від страхувальника заяви про виплату страхового відшкодування та передбачених п.6.6 договору документів, страховик протягом 10 робочих днів приймає рішення про виплату страхового відшкодування.

Пунктом 6.6 Договору визначено стандартний перелік документів, які повинен подати страховику страхувальник. Пунктами 6.8 та 6.8.3 Договору передбачено, що якщо документів, отриманих від страхувальника згідно п.6.6 Умов, недостатньо для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, страховик може додатково продовжити термін прийняття такого рішення, якщо за фактом настання страхового випадку розпочато досудове розслідування - до закінчення досудового розслідування (закриття кримінального провадження), але не більше ніж на 90 календарних днів з дати отримання страховиком останнього документу від страхувальника.

Згідно зі статтею 990 ЦК України та статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Пунктом 3 ч.1 ст.20 вказаного Закону визначено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

20.10.2017р. ОСОБА_1 було направлено на адресу відповідача копію Витягу з ЄРДР, а отже суд першої інстанції вважав, що з цієї дати слід рахувати визначений умовами договору 90-денний строк для прийняття страховиком рішення.

Однак, суд першої інстанції безпідставно не врахував, що листом від 05.12.2017р. ПАТ «СК «УНІКА» повідомили позивачку, що останній наданий нею документ датований 30.11.2017р., а тому вони відстрочують прийняття рішення по даній справі.

Отже, колегія суддів вважає, що саме з цього часу слід рахувати визначений умовами договору 90-денний строк для прийняття страховиком рішення, перебіг якого закінчився 01.03.2018р. і саме з цієї дати до дня здійснення страхової виплати підлягають стягненню пеня та інфляційні втрати.

При розгляді справи суд першої інстанції неповно встановив всі обставини справи, а саме розмір страхового відшкодування та початок перебігу строку, передбаченого Договором для його виплати, що відповідно до п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду. При цьому колегія суддів погоджується з розміром страхового відшкодування визначеного страховою компанією в сумі 269125,61грн., і враховує, що воно було сплачено відповідачем 17.09.2018р. під час судового розгляду справи, що підтверджено копією платіжного доручення №042958 від 17.09.2018р.

Статтею 992 ЦК України передбачено, якщо у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно пункту 8.2 умов Договору Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику або Вигодонабувачу пені у розмірі 0,01% від суми страхового відшкодування за кожний день прострочення, але не більше ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період. Страхувальник несе майнову відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання умов цього Договору у відповідності до чинного законодавства України.

Отже, за період з 01.03.2018р. по 17.09.2018р. розмір пені становить 5382,51грн. (200дн. * 269125,61грн. * 0,01%).

Відповідно до ст. 3 Закону України від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики (Державною службою статистики України) і не пізніше 10 числа кожного місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону (стаття 4).

При цьому згідно з роз'ясненнями, викладеними у листі Верховного суду України від 03.04.1997р., індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Сума інфляційних визначається шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Якщо грошове зобов'язання набуло статусу простроченого з 1-го по 15-й день відповідного місяця, то воно індексується з урахуванням цього місяця, а якщо з 16-го по 31-й день місяця, то розрахунок розпочинається з наступного місяця. Аналогічно, якщо заборгованість погашається з 1-го по 15-й день відповідного місяця, то інфляційні втрати розраховуються без урахування цього місяця, а якщо з 16-го по 31-й день місяця - то з урахуванням цього місяця.

Сума заборгованості, на яку нараховуються інфляційні втрати - 269125,61грн. Період за який нараховуються інфляційні втрати: з 01.03.2018р. по 17.09.2018р. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за наступною формулою: Інфляційні нарахування = (сума боргу) х (індекс інфляції) / 100% -(сума боргу).

З врахуванням зазначеного та рекомендацій Верховного суду України № 62-97 від 03.04.1997р. стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується за період з березня 2018 року по вересень 2018 року.

Індекс інфляції, відповідно до даних Державної служби статистики, надрукованих у газеті «Урядовий кур'єр», складав у березні 2018 року - 101.1 %, у квітні 2018 року - 100.8 %, у травні 2018 року - 100.0 %, у червні 2018 року - 100.0 %, у липні 2018 року - 99.3 %, у серпні 2018 року - 100.0 %, у вересні 2018 року - 101.9 %.

Отже, індекс інфляції за період з березня 2018 року по вересень 2018 року становить:(101.1/100) * (100.8/100) * (100.0/100) * (100.0/100) * (99.3/100) * (100.0/100) * (101.9/100) = 103.1 %, тому сума інфляційних втрат за вказаний період становить: 269125,61 грн. х (103.1 % / 100%) - 269125,61грн. = 8342,89грн.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України - змінити та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 5382,51грн. та інфляційні втрати в сумі 8342,89грн.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат.

З матеріалів справи вбачається, що розмір витрат позивача на правову допомогу становить 24500грн., по залученню судового експерта ОСОБА_2 7500грн.

Враховуючи відсоток задоволення позову (59,96%), розподіл судових витрат слід змінити та стягнути з ПАТ СК «УНІКА» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 19187,20грн.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, слід стягнути з ПАТ СК «УНІКА» на користь держави судовий збір в сумі 4230грн.= 2828,66грн.( 1 інстанція) + 1401,34грн.(апеляційний розгляд).

Керуючись ст. 374, п.1 ч.1 ст.376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «УНІКА» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 08 січня 2019 року змінити.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «УНІКА», третя особою Публічне акціонерне товариство «Альфа -Банк», про захист прав споживача шляхом стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», , на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в сумі 5382,51грн. та інфляційні втрати в сумі 8342,89грн.

Розподіл судових витрат змінити. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», , на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 19187,20грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», , на користь держави судовий збір в сумі 4230грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повної постанови 2 травня 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :