02.05.2019 Єдиний унікальний номер 205/1401/19
єдиний унікальний номер № 205/1401/19
провадження № 2/205/1281/19
02 травня 2019 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування кватирою,
Позивач 11.02.2019 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування кватирою. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_3 на підставі ордеру № 429 серія 94 від 30.11.1994 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. На підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 19.12.2018 року змінено договір найму житлового приміщення з померлого ОСОБА_3 на ОСОБА_1 В липні 2009 року ОСОБА_2 пішла з дому і не повернулась. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2014 року відповідача визнано безвісно відсутньою.
Позивач просила суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений в ухвалі строк відзив на позов не надав.
Представник третьої особи у встановлений в ухвалі строк пояснень щодо позову не надав.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_3 на підставі ордеру № 429 серія 94 від 30.11.1994 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська на склад сім`ї з трьох осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 14).
На підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради від 19.12.2018 року № 580 змінено договір найму житлового приміщення з померлого ОСОБА_3 на доньку ОСОБА_1 (а.с. 16).
У вищезазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 (наймач), ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).
В липні 2009 року ОСОБА_2 пішла з дому і більше не повернулась. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2014 року ОСОБА_2 визнано безвісно відсутньою (а.с. 11).
Відповідач у квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше шести місяців, що також підтверджується актом обстеження від 10.02.2019 року (а.с. 13).
Частиною 1 статті 71 ЖК УРСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач за адресою: АДРЕСА_2 не проживає понад шість місяців, а, отже, є достатні підстави для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн. (а.с. 1, 2) покладається на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 15-16 ЦК України, ст. ст. 71-72 ЖК УРСР, ст. ст. 4, 12-13, 82, 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 258-259, 263-266, 280, 282-284, 289, 354 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), про визнання особи такою, що втратила право користування кватирою задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду, яка відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 02 травня 2019 року.
Суддя Н.В. Басова