ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/3167/18
Номер провадження: №22-ц/819/760/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Прушинська О.В.,

позивач ОСОБА_1

адвокат Заверюха К.О.

Відповідач ОСОБА_2

адвокат Коваленко О.А.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 21 лютого 2019 року у складі судді Сокирко Л.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, про відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, про відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2009 року по 31 березня 2017 року, у якому народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 31 березня 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Розпорядженням голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області від 26.12.2016 року №678 визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір`ю - ОСОБА_1 , а також визначено спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні дітей у вигляді побачень щотижня з 16 год. п`ятниці до 16 год. неділі.

28 серпня 2018 року відповідач взяв дітей до себе за адресою мешкання по АДРЕСА_1 та у подальшому відмовився їх повертати, чим самовільно, без згоди позивача, змінив місце проживання дітей.

З приводу протиправних дій ОСОБА_2 щодо відібрання малолітніх дітей позивач зверталася до Білозерського ВП ХВП ГУНП В Херсонській області, Служби у справах дітей Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області, які рекомендували їй звернутися з відповідним позовом до суду за захистом своїх цивільних прав.

Посилаючись на самовільну зміну відповідачем місця проживання неповнолітніх дітей в порушення обов`язкового до виконання розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області від 26.12.2016 року №678 про визначення місця їх проживання, позивач просила відібрати малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від їх батька ОСОБА_2 і повернути їй.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 21 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області, про відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання - задоволено.

Відібрано малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від їх батька ОСОБА_2 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і повернуто їх за визначеним попереднім місцем проживання, а саме матері - ОСОБА_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Допущено негайне виконання рішення.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись не невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач самочинно, без погодження з позивачем забрав спільних дітей та змінив їх постійне місце проживання, чим порушив обов`язкове до виконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дітей, тому у відповідності до вимог ст.162 СК України є підстави для відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони грунтуються на досліджених судом і наявних у справі доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2009 року, у якому у них народилися діти син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, долучених до матеріалів справи.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 8 листопада 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2016 року.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 31 березня 2017 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Розпорядженням голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області від 26.12.2016 року №678 визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_1 . Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні дітей у вигляді побачень щотижня з 16 години п`ятниці до 16 години неділі.

Судом встановлено і сторонами не заперечувалося, що 26 серпня 2018 року ОСОБА_2 забрав дітей до свого помешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і у подальшому не повернув їх матері, з якою відповідно до рішення органу опіки та піклування було визначено місце проживання дітей, навіть після звернення останньої до правоохоронних органів.

Відповідно до положень статті 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Частинами 1 та 2 ст. 161 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 158 Сімейного Кодексу України визначено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї і рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Згідно ст. 162 Сімейного Кодексу України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Приймаючи до уваги, що рішенням органу опіки та піклування визначено місце проживання малолітніх дітей з матір`ю, і це рішення є обов`язковим до виконання, встановивши, що відповідач, без згоди позивача, самовільно змінив місце проживання дітей, а також дійшовши обгрунтованого висновку про відсутність обставин, за яких дітей не може бути повернено, що підтверджується відсутністю у справі доказів чи посилань щодо створення позивачем реальної небезпеки життю і здоров`ю дітей в разі залишення їх за попереднім місцем проживання чи таку істотну зміну обставин, які б свідчили, що повернення дітей суперечить їх законим інтересам, суд дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання.

Доводи апеляційної скарги, як не обгрунтовані законом, доказами та такі, що висновки суду не спростовують підлягають відхиленню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права, обставини у справі встановлені вірно та ретельно перевірнені наданими сторонами доказами, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 21 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови - 13 травня 2019 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська