МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №370/3427/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазка Н.Б.

із секретарем Мудрак В.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнював до Фонду соціального страхування України про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що з 01.11.2016 року працював у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України, остання займана посада з 01.01.2018 року - начальник відділу забезпечення санаторно-курортним лікуванням департаменту медичних та соціальних послуг Фонду.

31.10.2018 року був звільнений з займаної посади відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку із скороченням зазначеної посади. Про дату звільнення і про відсутність посад його повідомлено 17.08.2018 року.

Позивач вважає звільнення незаконним з таких підстав.

Наказом виконавчої дирекції Фонду від 01.08.2018 року №348 «Про зміни у структурі виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» з 01.11.2018 року був ліквідований департамент медичних та соціальних послуг та утворено управління медичних та соціальних послуг. При цьому функції та завдання управління залишилися такими ж як і у ліквідованого департаменту, а саме: надання медичних та соціальних послуг застрахованим особам, і на момент його, позивача звільнення кількість працівників департаменту разом з ним становила 12 осіб. Штатна чисельність працівників новоутвореного управління становить також 12 одиниць.

Тобто, станом на 31.10.2018 року кількість працюючих у департаменті становила таку ж кількість, яка передбачена в новоутвореному управління, що свідчить про вибірковий, штучний характер скорочення.

Роботодавцем не було проведено заходів щодо оцінки рівня його, позивача кваліфікації на займаній посаді, продуктивності праці при виконання посадових обов'язків.

Відповідачем не пропонувалась будь-яка інша робота наявна у нього протягом часу попередження про звільнення. Він, позивач отримав від управління виконавчої дирекції Фонду у Київській області лист №07/2181 від 02.10.2018 року з пропозицією щодо працевлаштування. На цю пропозицію він, позивач не погодився, оскільки зазначене управління є окремою юридичною особою та іншим роботодавцем.

Відповідач мав можливість запропонувати іншу посаду в тій установі, де він. Позивач раніш працював, однак пропозиції щодо переведення на іншу посаду у виконавчій дирекції Фонду не отримав.

На день пред'явлення позову він, позивач перебував у вимушеному прогулі 20 днів: з 01.11.2018 року по 28.11.2018 року. за цей час заробітна плата склала суму 23698.20 гривень, та яка буде уточнена під час слухання справи.

Позивач ОСОБА_1 просить: - поновити його на посаді начальника відділу забезпечення виконавчої дирекції Фонду; - стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 133894.80 гривень, допустивши негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Позивач ОСОБА_1 Позовні вимоги підтримав з посиланням на обставини, які викладені в позові, просив їх задовольнити, також зазначив про те, що отримував пропозицію Управління виконавчої дирекції Фонду у Київській області про призначення на посаду заступника начальника відділу страхових виплат та матеріального забезпечення Управління виконавчої дирекції у Київській області в порядку переведення за п.5 ст.36 КЗпП України, яку відхилив, оскільки Управління виконавчої дирекції у Київській області не є філією чи відокремленим структурним підрозділом виконавчої дирекції Фонду, а є окремою юридичною особою за іншою адресою є іншим роботодавцем.

Представник відповідача Левшунов Д.С. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, також пояснив, що за результатами опрацювання особової справи позивача встановлено, що останній 20.06.1997 року закінчив Кіровоградській державний педагогічний університет імені Володимира Винниченка і здобув кваліфікацію спеціаліста - вчитель історії та народознавства. Безперервний стаж роботи в Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності його правонаступника Фонді соціального страхування України на момент звільнення 1 рік 11 місяців 30 днів. Продуктивність праці ОСОБА_1 та інші умови, не надавали йому переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці , оскільки відповідно до ст.42 КЗпП України переважне право надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається іншим категоріям працівників.

Відповідно до ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу №08-к від 01.11.2016 року виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, ОСОБА_1 прийнятий на посаду заступника начальника управління організаційної роботи та документообігу - начальника відділу діловодства та контролю виконавської дисципліни виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з 01.11.2016 року з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.42).

Згідно наказу №83-к від 28.07.2017 року виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, ОСОБА_1, заступник начальника управління організаційної роботи та документообігу - начальника відділу діловодства та контролю виконавської дисципліни, на посаду начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційної роботи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з 01.08.2017 року з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.43).

Відповідно наказу №857 від 21.12.2017 року виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, ОСОБА_1 був переведений на посаду начальника відділу забезпечення санаторно-курортним лікуванням департаменту медичних та соціальних послуг виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України з 02.01.2018 року за особистою згодою, з посадовим окладом згідно штатного розпису, увільнивши з посади начальника відділу організаційного забезпечення управління організаційної роботи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (а.с.44).

Згідно постанови №47 від 12.09.2017 року правління Фонду соціального страхування України «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України», у відповідності до вимог ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», керуючись Статутом Фонду соціального страхування України, правління Фонду постановило: затвердити з 01.01.2018 року граничну чисельність працівників Фонду у кількості 5192 штатних одиниць, у тому числі граничну чисельність працівників виконавчої дирекції Фонду - 188 штатних одиниць (а.с.45, 46).

Відповідно постанови №8 від 19.07.2017 року правління Фонду соціального страхування України «Про внесення змін до граничної чисельності працівників та структури виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» у відповідності до вимог ст.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», керуючись Статутом Фонду соціального страхування України, правління Фонду постановило: внести зміни до граничної чисельності працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 року №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України», затвердивши граничну чисельність працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у кількості 150 штатних одиниць згідно із додатком №1, в якому гранична чисельність працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України зазначена в кількості 150 одиниць. Структури виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, затверджені згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 постанови правління Фонду соціального страхування України від 10.10.2017 року №59 «Про затвердження структури органів Фонду», та додатком 2, в якому серед самостійних структурних підрозділів в п.2.2 зазначене - управління медичних та соціальних послуг. Процедуру реорганізації структури виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та граничної чисельності її працівників завершити до 01.11.2018 року (а.с.3, 19, 48, 49, 50),

З наказу №348-од від 01.08.2018 року виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України «Про зміну у структурі виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» вбачається, що з 01.11.2018 року до структури виконавчої дирекції Фонду внесені такі зміни, а саме: ліквідований департамент медичних та соціальних послуг, а створене управління медичних та соціальних послуг. З наказом №348-од від 01.08.2018 року «Про зміну у структурі виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» ознайомлений ОСОБА_1 особисто 01.08.2018 року (а.с.4, 20, 51, 52, 53).

Відповідно повідомленню №164-07-1 від 14.08.2018 року за підписом в.о. начальника виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України С. Несторова, начальник відділу забезпечення санаторно-курортним лікуванням департаменту медичних та соціальних послуг виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_1 у відповідно до абзацу 2 ст.32 КЗпП України, був повідомлений , що 01.11.2-18 року у виконавчий дирекції Фонду впроваджуються зміни в організації виробництва і праці, зміна істотних умов праві, зокрема: - зміна структури виконавчої дирекції - в структурі виконавчої дирекції Фонду 31.10.2018 року ліквідуються департамент медичних та соціальних послуг, відділ забезпечення санаторно-курортним лікуванням департаменту медичних та соціальних послуг та скорочується посада начальника відділу забезпечення санаторно-курортним лікуванням департаменту медичних та соціальних послуг виконавчої дирекції Фонду, які займає ОСОБА_1; - скорочення чисельності та штату працівників. Чисельність виконавчої дирекції Фонду зі 188 штатних одиниць скорочується до 150 штатних одиниць. Відповідно до ст.49-2 КЗпП України попереджено, що ОСОБА_1 буде звільнений із займаної посади 31.1.0.2018 року (посада буде скорочена). Одночасно повідомлено про відсутність вакантних посад у виконавчій дирекції Фонду за відповідною професією та спеціальністю станом на дату цього повідомлення та з 01.11.2018 року (а.с.5, 21, 54).

Відповідно звітності - інформації про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, передбачено вивільнення двох начальників відділу (а.с.55, 56).

Відповідно листу №11-41-3031 від 24.09.2018 року на ім'я начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Київській області за підписом в.о. директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України С. Нестерова, у зв'язку з з метою збереження кадрового потенціалу та пом'якшення несприятливих наслідків звільнень, виконавча дирекція Фонду звертається щодо сприяння у працевлаштуванні в управління виконавчої дирекції Фонду у Київській області працівників виконавчої дирекції Фонду, які будуть звільненні у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням чисельності та штату працівників 31.10.2018 року (перелік працівників додається) (а.с.57).

З листа-повідомлення №07/2181 від 02.10.2018 року на ім'я начальника відділу забезпечення санаторно-курортним лікуванням департаменту медичних та соціальних послуг виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_1, вбачається. Що останньому було запропоновано розглянути питання щодо його призначення на посаду заступника начальнику відділу страхових виплат та матеріального забезпечення управління з посадовим окладом 10282.00 гривень з 01.11.2018 року в порядку переведення за п.5 сь.36 КЗпП України (за особистою згодою). Також зазначено, що ОСОБА_1 з пропозицією ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис (а.с.6, 22, 58).

Відповідно листу-повідомленню від 25.10.2018 року Професійна спілка працівників виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у відповідь на подання на масове звільнення працівників №11-41-3203 від 10.10.2018 року, надала згоду на розірвання трудового договору із працівником виконавчої дирекції Фону соціального страхування України - членом Професійної спілки працівником виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України ОСОБА_1 (а.с.59-61).

Згідно наказу №232к від 29.10.2018 року виконавчої дирекції Фонду соціального страхування «Про звільнення ОСОБА_1» ОСОБА_1 звільнений з посади начальника відділу забезпечення санаторно-курортним лікуванням департаменту медичних та соціальних послуг виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України 31.10.2018 року у зв1'язку і скороченням чисельності та штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України), на підставі: - постанови правління Фонду соціального страхування від 19.07.2018 року №8 «Про внесення змін до граничної чисельності працівників та структури виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України», - наказ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 01.08.2018 року №348-од «про зміни в структурі виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України», - повідомлення від 14.08.2018 року №164-07-1, відмова від пропозиції переведення до управління виконавчої дирекції Фонду у Київській області (лист від 02ю.10.2018 року №07/2181). В даному наказі вказано про те, що цей наказ зачитаний ОСОБА_1 і зміст наказу йому роз'яснений та зрозумілий. Відмову від пропозиції переведення до управління виконавчої дирекції Фонду у Київській області підтвердив ОСОБА_1 особистим підписом. Завірену копію наказу особисто отримав 31.10.2018 року, що підтверджено особистим підписом (а.с.7, 23, 62).

З штатного розпису виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України станом на 01.01.2018 року, вбачається структура підрозділу - департамент медичний та соціальних послуг, до якого входять: відділ організації надання медичних послуг; відділу організації надання соціальних послуг; відділ забезпечення санаторно-курортним лікуванням в загальній кількості 15 працівників, директор департаменту - 1, заступник директора департаменту - 1. Разом по виконавчій дирекції Фонду кількість працівників - 188 одиниць (а.с.63-74).

З штатного розпису виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України станом на 01.11.2018 року, вбачається структура підрозділу - управління медичних та соціальних послуг, до якого входять: відділ організації надання медичних та соціальних послуг; відділ методології та звітності; відділ організації надання медичної реабілітації в загальній кількості 13 працівників, начальник управління - 1. . Разом по виконавчій дирекції Фонду кількість працівників - 150 одиниць (а.с.75-80).

Згідно довідки№425-09 від 22.11.2018 року виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, вакантні посади в період з 14.08.2018 року та на момент попередження ОСОБА_1 про звільнення у виконавчій дирекції Фонду соціального страхування України були відсутні. В період з 14.08.2018 року по 01.11.2018 року працівники на роботу до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України не приймалися (а.с.83).

При вирішення спору керується вимогами ст.233 -234 КЗпП України, якими передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. У разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний , районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Відповідно до частини 4 статті 36 КЗпП України, у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.40КЗпП України, яким передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ч. 2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Як передбачено ч.1, 2, 3 ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно роз'яснень даних в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» , розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43(1) КЗпП.

Оцінюючи здобуті докази кожен окремо та у їх сукупності, суд визнає їх належними, достовірними, допустимими, а позов таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд враховує правову позицію висловлену ВСУ у справі за № 6-40цс15, зокрема, що власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника на іншому підприємстві чи після розірвання з працівником трудового договору відповідно до вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України не є обов'язком роботодавця.

Оскільки гарантією законних інтересів працівника при розірванні трудового договору на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України є встановлений для таких випадків порядок вивільнення працівників, суд перевірив та встановив факт додерження відповідачем під час розірвання трудового договору з позивачем такого порядку, а саме: - чи приймалось рішення про скорочення чисельності або штату працівників, - визначення працівників, які підлягають звільненню; - попередження про наступне звільнення; - пропонування іншої роботи, працівникам, які підлягають звільненню; прийняття на роботу працівників в період з 14.08.2018 року по 01.11.2018 року; - повідомлення державної служби зайнятості про заплановане и фактичне вивільнення працівників, звільнення працівників.

Судом встановлено, що таких порушень законодавства про працю відповідачем не допущено.

На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись вимогами ч.4 ст.36, п.1 ч.1, ч.2 ст. 40, ст.42, ч.1, 2, 3 ст.49-2, 233, 234 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», ст..263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову до Фонду соціального страхування України про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Резолютивна частина судового рішення складена 12.04.2019 року.

Повний текст рішення бути складений 22.04.2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося -з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя