Єдиний унікальний номер судової справи № 490/5956/17
Провадження № 22-ц/812/669/19
Постанова

іменем України

25 квітня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участю: представника відповідача - Бєлана М.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року ухвалене під головуванням судді Чулупа О.С., в приміщенні того ж суду того ж дня, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського про визнання протиправними дій,

установила:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського, який обґрунтовував наступним.

У 1981 році він закінчив Миколаївський державний педагогічний інститут, правонаступником якого є Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського, за спеціальністю «Математика» та цього ж року отримав диплом, який ним було повернуто відповідачу у зв'язку з наявними помилками.

23 вересня 2016 року Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського виготовив дублікат диплома спеціаліста НОМЕР_1, вказавши у ньому кваліфікацію «Вчитель математики», яка не відповідає кваліфікації освітнього рівня «Спеціаліст».

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати протиправною дію відповідача щодо виготовлення вищевказаного дублікату диплому спеціаліста з вказаною у ньому кваліфікацією, що не відповідає освітньому рівню «Спеціаліст»; заборонити відповідачу видавати йому дублікат даного диплома та зобов'язати виготовити дублікат документа про вищу освіту, в якому б кваліфікація відповідала освітньому рівню, вказаному у назві документа.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог щодо заборони Миколаївському національному університету імені В.О. Сухомлинського видавати дублікат диплому спеціаліста НОМЕР_1 та щодо зобов'язання виготовити для ОСОБА_2 дублікат документа про вищу освіту, в якому б кваліфікація відповідала освітньому рівню вказаному у назві документа залишено без розгляду.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що закон не визначив форму (тип) дублікату диплому, виданого до 1991 року, а суд не має повноважень визначення цієї форми судовим рішенням та відносно окремої особи, тому не вбачав підстав для визнання протиправною дію відповідача щодо виготовлення позивачу дубліката диплома за вказаною у ньому кваліфікацією.

-2-

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не встановив чи відповідає кваліфікація позивача кваліфікації випускників освітнього рівня «Спеціаліст».

Суд не дослідив лист відповідача від 19 грудня 2014 року № 01/1722, в якому останнім зазначено, що випускниками освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст» присвоюється кваліфікація «Математик. Вчитель математики», а випускникам освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» присвоюється кваліфікація «Вчитель математики». Вказаним листом, на думку позивача, підтверджується протиправність дій відповідача, а саме те, що виготовлений дублікат диплома спеціаліста НОМЕР_1, з вказаною у ньому кваліфікацією освітнього рівня «Бакалавр» не передбачено жодним нормативно-правовим актам. До того ж, суд не дослідив лист відповідача від 28 липня 2018 року №01-12/01/1073.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що оскільки законодавством не встановлений порядок видачі дипломів спеціаліста, особам, які не мають кваліфікації освітнього рівня «Спеціаліст», то виготовлення відповідачем вказаного дубліката диплома є протиправною дією. Не досліджено судом і рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від15 липня 2016 року, яким встановлено, що немає правових підстав для видачі диплома спеціаліста та зобов'язано відповідача анулювати дублікат диплома спеціаліста.

У відзиві на апеляційну скаргу Миколаївський національний університет імені В.О. Сухомлинського (далі - Університет), посилаючись на судові рішення ухвалені за його участі та позивача, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до правил ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 7 Закону «Про вищу освіту» встановлені види документів про вищу освіту (наукові ступені) за відповідними ступенями: диплом молодшого бакалавра, диплом бакалавра, диплом магістра, диплом доктора філософії, диплом доктора наук.

Відповідно до пункту 2 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі - Порядок) документом про вищу освіту є інформація, сформована в ЄДЕБО згідно з переліком інформації, яка повинна міститися в документах про вищу освіту державного зразка, затвердженим постановою КМУ від 31 березня 2015 року № 193 (далі - Перелік), та відтворена на матеріальному носії поліграфічним способом про здобуті особою спеціальність та спеціалізацію.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що такою інформацією в документах про вищу освіту державного зразку є кваліфікація випускника - здобутий ступень вищої освіти, спеціальність та спеціалізація, а в деяких випадках і професійна кваліфікація.

Форми дипломів молодших бакалаврів, бакалаврів, магістрів та інше, як документів про вищу освіту державного зразка, затверджені наказом МОіН України від 12 травня 2015 року № 525 «Про затвердження форм документів про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка та додатків до них, зразка академічної довідки» ( далі - Наказ № 525).

Проте Закон «Про освіту» 1991 року, яким запроваджені освітньо-кваліфікаційні рівні, Закон «Про вищу освіту» 2002 року, які діяли до 01 липня 2014 року, а також Закон «Про вищу освіту» від 01 липня 2014 року, яким запроваджена інша система рівнів та ступенів вищої освіти, не передбачали та не передбачають будь-яких порівнянь вищої освіти радянського часу з введеними освітньо-кваліфікаційними рівнями, що діяли до 01 липня 2014 року, та рівнями та ступенями вищої освіти, діючими зараз.

-3-

Проведення таких досліджень та ідентифікація освіти різних часів виходить за межі компетенції суду. Тому доводи позивача щодо не дослідження судом відповідності кваліфікації позивача кваліфікації спеціаліста є безпідставними.

Відповідно до пункту 4 Постанови КМУ від 12 листопада 1997 року №1260 «Про документи про освіту та вчені звання», яка діяла до вересня 2015 року, та пункту 2 Постанови КМУ від 31 березня 2015 року №193 «Про документи про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка» документи про вищу освіту та вчені звання, видані раніше уповноваженими закладами освіти та органами виконавчої влади, є дійсними та обміну не підлягають.

Видача документа про вищу освіту державного зразка без визначення ступеня вищої освіти діючими нормативним актами не передбачена.

Пунктами 19 та 20 Поряду передбачено порядок відновлення прав осіб, які отримали вищу освіту раніше та втратили, пошкодили документи про вищу освіту, або такі документи мали помилки.

Аналіз цих норм свідчить про те, що повторне виготовлення документа про вищу освіту у зв'язку з наявністю в ньому помилок можливо лише відносно тих документів, які виготовлені з 2000 року (пункт 19).

Особи, які мали документи про вищу освіту, виготовлені до 2000 року, мають право лише на отримання дублікату цього документу у разі його втрати (знищення). Порядок виправлення помилок у таких документах не передбачено.

Таким чином, заклад освіти не вправі діяти не інакше як передбачене законом та самостійно усувати прогалини у законодавстві.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у період 1976-1981 років проходив навчання у Миколаївському державному педагогічному інституті ім. В.Г. Бєлінського, правонаступником якого є Університет, по спеціальності «математика» та отримав диплом № НОМЕР_3, в якому було зазначено, що рішенням Державної екзаменаційної комісії від 24 червня 1981 року йому присвоєно кваліфікацію «вчитель математики».

Документ мав описки та був повернутий позивачем учбовому закладу.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року зобов'язано відповідача видати ОСОБА_2 дублікат документу про вищу освіту відповідно до пунктів 20, 21 Порядку.

На виконання цього рішення, 08 вересня 2016 року на підставі наказу від 31 серпня 2016 року відповідачем створено Замовлення на створення інформації, що відтворюється в дублікаті документу про вищу освіту НОМЕР_2, а оператором ЄДЕБО присвоєно реєстраційний номер дубліката диплома спеціаліста НОМЕР_1 від 23 вересня 2016 року та видано дублікат диплома спеціаліста у паперовій формі. У дублікаті документу про вищу освіту зазначена інформація про час закінчення позивачем навчання у Миколаївському державному педагогічному інституті імені В.Г. Бєлінського у 1981 році за спеціальністю «математика», з присвоєнням рішенням Державної екзаменаційної комісії від 19 червня 1981 року кваліфікації «вчитель математики».

Не погоджуючись з цим документом за змістом та типом (формою) про вищу освіту «Диплом спеціаліста», ОСОБА_2 звертався до суду з вимогами про зобов'язання відповідача щодо його анулювання, а також про видачу йому дублікату диплому іншого типу. Були предметом дослідження судом і вимоги ОСОБА_2 про видачу йому документу про вищу освітою за формою «бакалавр», у задоволенні яких було відмовлено. Рішення набрало законної сили.

В ухвалених рішеннях суди дійшли висновку, що інформація, яка зазначена у цьому документі щодо часу закінчення навчання, спеціальності та кваліфікації ОСОБА_2 повністю відповідає змісту первинного диплома від 24 червня 1981 року.

-4-

При цьому порушення дійсних прав ОСОБА_2 видачою дублікату диплома за типом (формою) «диплом спеціаліста» судом не встановлено.

За такого, встановивши, що закон не визначив форму (тип) дублікату диплома, виданого до 1991 року, а суд не має повноважень на визначення цієї форми судовим рішенням та відносно окремої особи, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання незаконними дій відповідача при виготовленні дублікату диплому спеціаліста, а тому вірно відмовив у задоволенні цих вимог.

До того ж, судом вірно констатовано те, що встановлення співвідношення рівня вищої освіти за радянських часів з введеними освітньо-кваліфікаційними рівнями, рівнями освіти, виходять за межі компетенції суду, а також предмету спору.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що в редакції від 25 жовтня 2016 року пунктом 19 Порядку № 249 прямо передбачено, що дублікати документа про вищу освіту та додатка до нього виготовляються за формою (зразком), чинною на дату видачі дубліката.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що підстави визнання дій відповідача щодо видачі диплома спеціаліста ОСОБА_2, права якого при цьому порушені не були, відсутні.

Отже, право позивача на отримання документу про вищу освіту державного зразка було поновлено у спосіб та в порядку, які передбачені пунктом 20 Порядку.

Будь-яких порушень дійсних прав ОСОБА_2 видачою диплома спеціаліста судом не встановлено. В той же час, позивач від отримання зазначеного дублікату диплому відмовився у зв'язку з тим цей диплом був анульований на виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2018 року.

Посилання ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2016 року, яке набрало законної сили 26 липня 2016 року, щодо неправомірності дій відповідача є необґрунтованими, оскільки цим рішенням суду не вирішувався спір про підставність анулювання дублікату диплому спеціаліста, правомірність видачі якого позивач оспорює у даній справі, і воно не має преюдиційне значення для вирішення цієї справи.

Отже, суд повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку доказам по справі та прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки правильність висновків суду щодо наслідків вирішення спору не спростовують та не свідчать про порушення прав та законних інтересів позивача, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосереднього до Верхового Суду у випадках та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Л.М. Прокопчук

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 25 квітня 2019 року.