Справа № 570/1696/19
провадження № 2/570/910/2019
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнтущенко Ю.В., перевіривши виконання вимог ст.187 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", треті особи на стороні позивача, які не заявляють вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання результатів електронного аукціону недійсним, -

в с т а н о в и в:

04.04.2019 року позивач ОСОБА_5 звернувся до Рівненського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", треті особи на стороні позивача, які не заявляють вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Як вбачається із поданої позовної заяви, додатками до неї долучено лише копії позовної заяви відповідачам та третім особам.

10.04.2019 року до суду надійшла заява від імені адвоката ОСОБА_6 про долучення документів до матеріалів справи, в якій зазначається, що при подачі позовної заяви 04.04.2019 року було допущено ряд недоліків, які є підставою для залишення позовної заяви без руху. Тому, з метою усунення недоліків просить долучити до матеріалів справи позовну заяву та додатки до неї з усунутими недоліками, серед яких і квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до положень ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, визначений ч.1 ст.26 вказаного Закону.

Відповідно до ч.4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат зобовязаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Проте, подані 10.04.2019 року документи, а також матеріали позовної заяви від 04.04.2019 року не містять доказів на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_6 у даній цивільній справі.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем - фізичною особою предявлено вимогу до відповідачів - юридичних осіб. Позовна вимога, заявлена позивачем полягає у визнанні недійсними відкритих торгів з реалізації лоту F11GL37059 - "Право вимоги за кредитним договором № 1701/0708/77-009 від 04.07.2008 р., укладеним з фізичною особою.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" укладений кредитний договір № № 1701/0708/77-009 від 04.07.2008 р., позичальником за яким виступає позивач ОСОБА_1 На виконання вищевказаного кредитного договору було укладено договір поруки з третьою особою ОСОБА_3

Крім того, даний кредитний договір забезпечений іпотекою нерухомого майна, а саме земельною ділянкою несільськогосподарського призначення, загальною площею - 0,166 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: с.Колоденка, Рівненського району Рівненської області.

В подальшому АТ "Дельта Банк", як правонаступник кредитора ПАТ "Сведбанк", звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості з позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 Рішенням Рівненського міського суду від 24.03.2016 року (справа№569/11797/15-ц) стягнута заборгованість у сумі 790305, 66 грн. та судові витрати.

Вказане рішення суду перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, щомісячно з позивача стягується 20% від усіх видів доходу на виконання рішення суду.

На даний час, відносно АТ "Дельта Банк" розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_7 ліквідатором АТ "Дельта Банк".

Позивач, звенувшись на гарячу лінію ПАТ "Дельта Банк", довідався, що 18.03.2019 року відбувся продаж на аукціоні права вимоги за кредитним договором № 1701/0708/77-009 від 04.07.2008 р. Переможцем аукціону є третя особа ОСОБА_4

Із зазначеного вбачається, що на даний час право майнової вимоги за кредитним договором до позивача ОСОБА_1 має третя особа ОСОБА_4

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що визначення відповідачем - ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб обгрунтованості та правильності початкової ціни активу викликає сумнів та є неправильною. Так, в публічному паспорті активу зазначено загальний залишок заборгованості (без штрафі та пені), що становить 1349278,96 грн., який складається з залишку по тілу кредиту 916 389,98 грн. та залишку по процентам 432 888,98 грн. В той час, як за рішенням Рівненського міського суду від 24.03.2016 р. по справі № 569/11797/15-ц стягненню підлягала сума заборгованості в ромірі 716 337,24 грн. за тілом кредиту та 73 968,42 відсотків.

Таким чином, позивач, наголошуючи на тому, що існує суттєва відмінність між встановленою рішенням суду сумою заборгованості за тілом кредиту в розмірі 716 337,24 грн. та визначеною відповідачем ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі залишку за тілом кредиту в сумі 916 389,98 грн., стверджує, що відповідачем неправомірно визначено в сторону завищення ціну активу, а саме право вимоги за кредитним договором № 1701/0708/77-009 від 04.07.2008 р. Відповідно, проведення торгів та їх результати є незаконними, а визначення переможця є протиправним.

Відповідно до ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак згідно відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача-1 ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, є місто Київ, вул.Січових Стрільців, 17, , а місцезнаходження відповідача-2 ПАТ "Дельта Банк", що перебуває у стані припинення, є м. Київ, вул. Щорса, 36Б, .

В обгрунтування підсудності даного позову Рівненському районному суду Рівненської області позивач вказує на місцезнаходження предмета іпотеки - нерухомого майна, а саме земельної ділянки на території Рівненського району Рівненської області. А тому, позов предявлено до суду в порядку ст.30 ЦПК України (виключна підсудність).

Зі змісту позовної заяви вбачається незгода позивача із діями відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, що полягає у завищенні ціни майнового активу (права вимоги за кредитним договором), а тому вважає результати торгів незаконними, що в свою чергу тягне за собою незаконним перехід права майнової вимоги до третьої особи ОСОБА_4

Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ч.2 ст. 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Заявляючи вимогу про визнання недійсними відритих торгів, позивач просить визнати недійсним правочин, на підставі якого відбувся перехід права власності (права вимоги). Спір у даній справі виник з приводу проведення відкритих торгів (аукціону), а не із приводу нерухомого майна.

В даному випадку позивач реалізує свій спосіб захисту, передбачений п.2 ст. 16 ЦПК України, а саме визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦПК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У постанові ОСОБА_8 Верховного Суду у справі № 910/856/17 від 05.06.2018 року предметом позовних вимог було визнання електронних торгів недійсними (п.33).

ОСОБА_8 Верховного Суду зазначила, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_8 Верховного Суду доходить висновків, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Тому, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор торгів та переможець.

У цивільній справі за позовом ОСОБА_1 переможцем торгів та покупцем, до якого перейшло право майнової вимоги до боржника за договором, є третя особа - ОСОБА_4

На підставі відкритих торгів (електронного аукціону) було здійснено продаж права грошової вимоги за кредитним договором, в межах виконавчого провадження з виконання рішення суду про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3

У даному випадку не мало місце проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а відповідне рішення суду про звернення стягнення на майно відсутнє.

Позивач вказує на порушення його прав під час процедури електронних торгів, в ході проведення яких було завищено ціну лоту (активу), що є незаконним, у звязку з чим просить визнати їх недійсними.

У звязку з чим, позивач і вказує на порушення порядку процедури, зазначаючи, що процедура продажу активів банку здійснюється на підставі "Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються", затвердженим рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб № 388 від 24.03.2016 року та рішенням "Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку" від 05.07.2012 р. №2.

Майнові права, в т.ч. права вимоги за кредитним договором відчуджуються за початковою ціною визначною розділом ІІ "Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються", зокрема початковою ціною, яка визначається на підставі п.3 розділу 6 згаданого Положення.

Таким чином, зі змісту позовної заяви вбачається, що даний позов, суть якого полягає у визнанні правочину недійсним, та який предявлено до відповідачів - юридичних осіб, повинен розглядатися за їх місцезнаходженням у порядку ст. 27 ЦПК України за загальним правилом визначення підсудності.

Посилання позивача на звернення до суду за правилами виключної підсудності з підстав місцезнаходження предмету іпотеки не знайшли свого підтвердження у змісті позовної заяви. Інших посилань на норми права, що встановлюють правила предметної та суб'єктної юрисдикції, у позовній заяві не наведено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, враховуючи правила підсудності, справа підлягає передачі на розгляд Шевченківському районному суду м.Києва за місцезнаходженням відповідача ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, який здійснює повноваження з ліквідації юридичної особи відповідача ПАТ "Дельта Банк".

Керуючись ст.27, п.1 ч.1 ст.31, ст.ст.187, 258, 259, 260, 261, 352, 353, 354 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", треті особи на стороні позивача, які не заявляють вимог на предмет спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання результатів електронного аукціону недійсним - за підсудністю на розгляд Шевченківському районному суду м.Києва.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Справу надіслати за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Рівненського апеляцiйного суду або через Рiвненський районний суд Рівненської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Гнатущенко Ю.В.