Постанова

Іменем України

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 2-3505/2007

провадження № 61-28030св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В, Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Калараш А. А., Гірняк Л. А., Заїкіна А. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

особа, яка не брала участі у розгляді справи, зверталась з апеляційною скаргою - ОСОБА_7,

особа, яка не брала участі у розгляді справи, зверталась з касаційною скаргою - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

представник - ГоловінМикола Вікторович,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2007 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до

ОСОБА_4, у якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу від 05 жовтня 2007 року будівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого

по АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності на вказане нерухоме майно.

2. Позовна заява мотивована тим, що 05 жовтня 2007 року між нею та ОСОБА_4 в простій письмовій формі було укладено договір купівлі - продажу наведеної вище будівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1». Позивач повністю розрахувалась з відповідачем за договором, а остання передала позивачу вищевказане нерухоме майно, про що вони склали власноручні розписки.

3. У зв'язку з ухиленням відповідача від нотаріального посвідчення договору, позивач звернулась з цим позовом та просила його задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

4. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області

від 15 жовтня 2007 року у складі судді Іванчука В. І. позов задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу будівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого по АДРЕСА_1, по якому ОСОБА_4 виступала продавцем, а ОСОБА_3 - покупцем, дійсним. Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на вказану будівлю кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1».

5. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна, фактично виконані всі істотні умови договору, проте продавець ОСОБА_4 ухилилась від нотаріального посвідчення зазначеного договору. Задовольняючи позов, суд керувався частиною другою статті 220 ЦК України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

6. У липні 2016 року ОСОБА_7, який не брав участі у розгляді справи, подав апеляційну скаргу на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2007 року.

7. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 листопада

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов залишено без задоволення. Вирішено питання розподілу судових витрат.

8. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що задовольняючи позов у порядку частини другої статті 220 ЦК України, суд першої інстанції не врахував, що дана норма надає суду право визнавати дійсним нікчемний договір, а не договір, який не є укладеним. Не будучи укладеним, договір не міг бути визнаний судом дійсним на підставі статті 220 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати рішення апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

10. Касаційна скарга мотивована тим, що будівля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована по АДРЕСА_1, є предметом іпотеки, яким забезпечено виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, укладеним 27 грудня 2007 року між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 200 000 доларів США. Кредит не погашено. У судах розглядаються спори щодо стягнення з заборгованості за цим кредитом та звернення стягнення на предмет іпотеки. Неповідомлення ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про початок судових процедур задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки є порушенням імперативного обов'язку сторони.

11. Аргументом касаційної скарги також указано те, що при поновленні ОСОБА_7строку на оскарження рішення суду від 15 жовтня

2007року після спливу значного періоду - більше 8 років, за відсутності достатнього обґрунтування, апеляційний суд порушив принцип правової визначеності та право на справедливий суд.

12. Касаційна скарга містить посилання на те, що ОСОБА_7 був обізнаний про рішенняКомінтернівського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2007 року значно раніше, ніж установив суд апеляційної інстанції, оскільки згідно нотаріально посвідченої заяви від 27 грудня 2007 року ОСОБА_7 надав згоду своїй дружині

ОСОБА_3. підписувати кредитний договір від 27грудня 2007 року, а також передати в іпотеку банку спірне кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1».

ОСОБА_7 виступає поручителем за грошовими зобов'язаннями ОСОБА_3, він ознайомлений з положеннями кредитного договору, у тому числі з пунктом 5 частини 1 кредитного договору, у якому зазначено, що правовстановлюючим документом на вказану будівлю кафе є рішення Комінтернівського районного суду Одеської області,

справа № 2-3505/2007.

Доводи інших учасників справи

13. Інші учасники справи не скористалися правом подання до суду відзиву на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

14. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року поновлено публічному акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

15. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

16. Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

17. Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

18. У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

19. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03 жовтня 2007 року ОСОБА_4 на праві приватної власності належало нежитлове приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташоване по

АДРЕСА_1.

20. У період з 09 серпня 1987 року по 21 липня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі.

21. 05 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у простій письмовій формі було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме будівля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого по

АДРЕСА_1.

22. У той же день між сторонами був укладений акт прийому передачі, за яким продавець передав, а покупець прийняв у власність будівлю кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1».

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

23. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

24. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

25. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

26. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

27. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

28. За положеннями частини першої статті 223 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

29. Згідно із частиною першою статті 294 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

30. З матеріалів справи слідує, що підставою звернення ОСОБА_3 із цим позовом стало ухилення продавця ОСОБА_4 від нотаріального посвідчення наведеного вище договору купівлі-продажу.

31. 15 жовтня 2007 року Комінтернівський районний суд Одеської області ухвалив рішення, яким визнав дійсним договір купівлі-продажу будівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого по АДРЕСА_1, за яким ОСОБА_4 виступала продавцем, а ОСОБА_3 - покупцем. Також за ОСОБА_3 визнано право приватної власності на вказану будівлю кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1».

32. У липні 2016 року, тобто зі спливом 8 років з моменту ухвалення місцевим судом рішення, ОСОБА_7, який не брав участі у розгляді справи, оскаржив наведене рішення в апеляційному порядку.

33. Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

34. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ)

від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04, 29465/04) зазначено, що термін «розгляд справи судом, встановленим законом» у контексті статті 6 Конвенції поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

35. За своєю суттю термін «компетенція» означає сукупність предметів відання, завдань, повноважень, прав і обов'язків державного органу або посадової особи, що визначаються законодавством.

36. Стаття 27 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що апеляційний суд, зокрема, здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом.

37. Повноваження суду апеляційної інстанції - це сукупність його прав і обов'язків, пов'язаних із застосуванням процесуально-правових наслідків щодо рішень і ухвал суду першої інстанції, які розглядаються в апеляційному порядку.

38. Зміст повноважень, як складової компетенції апеляційного суду, визначається у положеннях статей 291-322 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи апеляційним судом.

39. За своїм змістом зазначені повноваження суду є дискреційними (визначення поважності причин пропуску процесуальних строків) та чітко визначені законом як обов'язкова процесуальна поведінка суду або обов'язкове процесуально визначене судове рішення.

40. Згідно із частиною першою статті 292 ЦПК України у редакції, яка діяла на момент на момент розгляду справи апеляційним судом, право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

41. За змістом цієї статті право на апеляційне оскарження мають, зокрема, особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках.

42. Обґрунтовуючи право на подачу апеляційної скарги, ОСОБА_7 вказував, що він є власником Ѕ частини будівлі кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого по АДРЕСА_1, оскільки дане майно набуто ОСОБА_3 у період перебування у зареєстрованому шлюбі з ним проте останній до участі у розгляді справи не притягнутий.

43. Як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження

ОСОБА_7 посилався на те, що про існування оскаржуваного рішення йому стало відомо лише 04 липня 2016 року

44. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 вересня

2016 року поновлено ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі.

45. Отже, суд апеляційної інстанції наведену заявником підставу пропуску строку на апеляційне оскарженню визнав поважною та дійшов висновку, що суд першої інстанції при розгляді цієї справи вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_7

46. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

47. Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини

від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

48. Разом із тим, апеляційний суд на вказане уваги не звернув, обмежився доводами заяви ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження, та не з'ясував, чи був обізнаний заявник про існування спору в суді, враховуючи, що позивачем була на той час його дружина.

49. Також, у порушення вимог статті 292 ЦПК України в редакції, дійсній на момент відкриття апеляційного провадження у справі, суд апеляційної інстанції не встановив, як саме оскарженим рішенням місцевого суду порушено права особи, яка звернулась з апеляційною скаргою, зважаючи на те, що оспореною угодою відбулось набуття ОСОБА_3 права власності, а не відчуження.

50. Рішення апеляційного суду також не містить висновків про порушення прав та обов'язків ОСОБА_7

51. Крім того, доданим до апеляційної скарги рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 21 липня

2014 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, встановлено відсутність між сторонами спору щодо майна подружжя

( а. с. 37).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

52. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

53. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

54. За викладених обставин ухвала суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження у справі та оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції не можуть вважатись законними і обґрунтованими та підлягають скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

2. Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2016 рокускасувати.

3. Справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

А.О. Лесько

В. В.Пророк

В. М.Сімоненко

І. М.Фаловська