Справа № 361/3334/18
Провадження № 2/361/414/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Латенко Л.П., Смірновій І.В., Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

установив:

ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Позивач зазначала, що ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не склалось, в 2007 році шлюб був розірваний.

16 березня 2007 року Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення, відповідно якого позов задовольнив частково, стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 300 грн. щомісячно, до повноліття останнього.

На даний час син ОСОБА_2А - ОСОБА_4 вже повнолітній.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року ОСОБА_2 був визнаний недієздатним. ОСОБА_1, яка являється матірю ОСОБА_2 було призначено опікуном.

Відповідно до вище вказаного рішення суду, було встановлено, що ОСОБА_2 з 2003 року у звязку із наявним психічним захворювання перебуває на обліку у лікаря психіатра. На даний час йому встановлено діагноз: шизофренія (параноїдна форма) безперервний тип перебігу.

ОСОБА_2 довгий час страждає на психічне захворювання, а також являється інвалідом II групи.

Через психічні розлади ОСОБА_2 тяжко було влаштуватись на роботу, а після рішення суду про недієздатність стало взагалі неможливо.

В березні 2018 року, під час переоформлення субсидії, виявилось, що на квартиру, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, розташовану за адресою АДРЕСА_1 накладено арешт.

Підставою для цього стала постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 37516237, видана 14 березня 2017 року державним виконавцем Броварського ВДВС ГТУЮ в Київській обл. Марченко Я В.

Звернувшись до Броварського ВДВС з заявою про зняття арешту, ОСОБА_1 була надана відповідь № 520 від 21.03.2018 р., в якій зазначено, що оскільки за ОСОБА_2 рахується заборгованість в розмірі 12300 грн., відповідно до виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, вирішити питання про зняття арешту не виявляється можливим.

Разом з тим, у період виникнення заборгованості, а саме з липня 2013 року по грудень 2016 року, син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 проживав разом з матірю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2, оскільки навчався в м. Києві.

Таким чином, у вказаний період мати ОСОБА_2 допомагала в утриманні онука, оскільки ОСОБА_2 через психічне захворювання не міг в повній мірі виконувати свої батьківські обовязки щодо утримання сина.

Тому є всі підстави вважати, що оскільки заборгованість по аліментам виникла в період тяжкого психічного захворювання ОСОБА_2, останній має бути звільнений від заборгованості за аліментами у розмірі 12300 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд звільнити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 12 300 грн., що нарахована Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2007 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечувала і просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що у 2007 році судом ухвалено рішення про стягнення на її користь аліментів з ОСОБА_2 на утримання їхнього сина ОСОБА_4 Рішення суду ОСОБА_2 не виконував тому виникла заборгованість. Підтвердила, що дійсно у період з липня 2013 року по грудень 2016 року під час навчання їхній син ОСОБА_4 проживав у бабусі ОСОБА_1

В судове засідання представник третьої особи Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області не зявився про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

16 березня 2007 року Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення, відповідно якого позов задовольнив частково, стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 300 грн. щомісячно, до повноліття останнього (а.с.11).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2017 року ОСОБА_2 був визнаний недієздатним. ОСОБА_1, яка являється матірю ОСОБА_2 було призначено опікуном (а.с.13-14).

Відповідно до вище вказаного рішення суду, було встановлено, що ОСОБА_2 з 2003 року у звязку із наявним психічним захворювання перебуває на обліку у лікаря психіатра. На даний час йому встановлено діагноз: шизофренія (параноїдна форма) безперервний тип перебігу.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, ОСОБА_2 є інвалідом II групи і може працювати в створених умовах (а.с.8).

Згідно довідки Броварського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 28 березня 2018 року № 1307, ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, розмір якої становить 1452 грн. (а.с.10).

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3, на яку накладено арешт. Підставою для цього стала постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 37516237, видана 14 березня 2017 року державним виконавцем Броварського ВДВС ГТУЮ в Київській обл. Марченко Я.В. (а.с.18).

Згідно відповіді № 520 від 21 березня 2018 року, оскільки за ОСОБА_2 рахується заборгованість в розмірі 12300 грн., відповідно до виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4, вирішити питання про зняття арешту не виявляється можливим (а.с.16).

Згідно довідки-розрахунку № 4142 від 16 березня 2017 року Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, заборгованість ОСОБА_2 із сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 11.04.2013 по 05.08.2016 р.р. становить 12300 грн. (а.с.30).

Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що суд за передбачених ст. 197 СК умов може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та звільнення ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 12 300 грн.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. 197 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 12300 (дванадцять тисяч триста) грн., що нарахована Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2007 року.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський