Справа №463/3277/19
Провадження №2/463/1189/19
УХВАЛА

судового засідання

23 квітня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Стрепка Н.Л.,

за участю секретаря судового засідання Коник О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові питання самовідводу у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до судді Личаківського районного суду м. Львова Леньо Світлани Іванівни про захист честі, гідності та ділової репутації, -

в с т а н о в и в:

позивачі звернулися до суду із позовом до судді Личаківського районного суду м. Львова Леньо С.І. про визнання недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, порушує право на недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 інформації, поширеної суддею Леньо С.І. шляхом опублікування в службовому документі, а саме: в рішенні Личаківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2018 року.

Головуючий у справі суддя Стрепко Н.Л. подав заяву про самовідвід. Подану заяву мотивує тим, що відповідачем у справі є суддя Леньо С.І., якає його колегою по роботі. Крім того, у матеріалах позову відсутня ухвала Львівського апеляційного суду про визначення підсудності вказаного позову за Личаківським районним судом м. Львова, відтак з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, а також з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо безсторонності суду під час розгляду названого вище позову, головуючий заявив самовідвід в даному цивільному провадженні.

Із врахуванням положень ч.8 ст.40 Цивільного процесуального кодексу України, сторони в судове засідання для розгляду питання самовідводу не викликались. У звязку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання не здійснювався у відповідності до положень ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Оглянувши матеріали позову та заяви про самовідвід, суд приходить до наступного.

Згідно з п. 4, 5 ч.1 ст.36 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

На підставі ч.1 ст.39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Частина 1 ст. 26 ЦПК України визначає, підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв'язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв'язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи вказане вище, беручи до уваги відсутність в матеріалах позову ухвали Львівського апеляційного суду про визначення підсудності вказаного позову за Личаківським районним судом м. Львова та те, що ОСОБА_3 є колегою по роботі судді Стрепка Н.Л., з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо безсторонності суду під час розгляду названого вище позову у стороннього спостерігача, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

заяву судді Стрепка Назара Любомировича про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до судді Личаківського районного суду м. Львова Леньо Світлани Іванівни про захист честі, гідності та ділової репутації задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Стрепко Н.Л.