Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 266/3788/17

провадження № 61-8190ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 14 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом додержавного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» (далі - ДП «Маріупольський морський торговельний порт» та просив скасувати наказ ДП «Маріупольський морський торговельний порт») про його звільнення від 14 вересня 2017 року № 1155/к та поновити його на посаді охоронця 1 розряду відділу охорони служби морської безпеки; стягнути з ДП «Маріупольський морський торговельний порт» середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням з 15 вересня 2017 року до дня винесення рішення; визнати незаконними та скасувати пункт 1 наказу ДП «Маріупольський морський торговельний порт» від 17 липня 2017 року № 324 про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани та позбавлення премії за липень 2017 року на 100 %, пункт наказу ДП «Маріупольський морський торговельний порт» від 28 серпня 2017 року № 381 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2018 року позов задоволено.

Визнано незаконними та скасовано пункт 1 наказу ДП «Маріупольський морський торговельний порт» від 17 липня 2017 року № 324 про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани та позбавлення премії за липень 2017 року на 100 % ОСОБА_1

Визнано незаконним та скасовано пункт 1 наказу державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» від 28 серпня 2017 року № 381 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_1

Визнано незаконним та скасовано наказ виконуючого обов'язки директора ДП «Маріупольський морський торговельний порт» від 14 вересня 2017 року № 1155/к про звільнення на підставі частини третьої статті 40 КЗпП України ОСОБА_1

Поновлено ОСОБА_1 на посаді охоронця 1 розряду відділу охорони служби морської безпеки ДП «Маріупольський морський торговельний порт» з 15 вересня 2017 року.

Стягнуто з ДП «Маріупольський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням з 15 вересня 2017 року до 07 грудня 2018 року в розмірі 92 692,60 грн та премію за липень 2017 року в розмірі 469,35 грн, а всього 93 161,96 копійок, з відрахуванням всіх необхідних податків та зборів.

Стягнуто з ДП «Маріупольський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Стягнуто з ДП «Маріупольський морський торговельний порт» на користь держави судовий збір у розмірі 291,61 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді охоронця 1 розряду відділу охорони служби морської безпеки ДП «Маріупольський морський торговельний порт» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Постановою Донецького апеляційного суду від 14 березня 2019 рокурішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2018 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у квітні 2019 року, ДП «Маріупольський морський торговельний порт» просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 14 березня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи,ціну позову, яка не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,значення справи для сторін і суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 грудня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 14 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв