Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/969/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Виноградівського району, Закарпатської області, третя особа: державний нотаріус Виноградівької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Виноградівського району, Закарпатської області про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що з 1995 року, позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_3, почали проживати разом однією сім'єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. В 1997 році позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_3 почали проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та вести себе як сімя. В липні 1999 року помирає свекруха позивача, ОСОБА_4, останнє місце проживання якої було: с. Тісобикень, вул. Маяковського, 22. На час смерті свекрухи позивача ОСОБА_4 разом з нею проживали і були прописані наступні члени сім'ї: ОСОБА_3 син та ОСОБА_1, невістка. За час свого життя ОСОБА_4 заповіт не залишила. Після смерті ОСОБА_4, чоловік позивачки, син померлої ОСОБА_3 прийняв спадщину, яка складається з житлового будинку по вул. Маяковського №22 в с. Тисобикень, оскільки продовжував в ньому проживати, доглядати за будинком, обробляти земельну ділянку. Зареєструвати за собою право власності на житловий будинок ОСОБА_3, не зміг у зв'язку з смертю, тому житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться по вул. Маяковського №22 в с. Тисобикень, Виноградівського району Закарпатської області рахується за померлою свекрухою - ОСОБА_4

10.10.2013 року помирає чоловік позивачки ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: с. Тисобикень, вул. Маяковського, 22. На час смерті ОСОБА_3 разом з ним проживали і були прописані наступні члени сім'ї: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - невістка. Після смерті чоловіка, позивач ОСОБА_1, прийняла спадщину, яка складається з житлового будинку по вул. Маяковського, 22 в с. Тисобикень, оскільки продовжує в ньому проживати, доглядати за будинком, обробляти земельну ділянку, тобто прийняла спадкове майно і набула на нього права у відповідності до вимог чинного законодавства України. У визначений законом строк позивачем, було подано письмову заяву до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті чоловіка позивачки - ОСОБА_3. В усній формі приватний нотаріус відмовила позичці у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, а також у зв'язку із тим, що позивачка з ОСОБА_3 не неперебували у зареєстрованому шлюбі відповідно до вимог чинного законодавства України. Рекомендувала звернутися до Виноградівського районного суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

За таких обставин, позивач змушена звернутись до Виноградівського районного суду для визнання за нею права власності на завершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Маяковського №22 в с. Тисобикень, Виноградівського району.

Позивач та її представник у судове засідання не зявились, проте адвокат ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують (а.с. 27).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують (а.с. 34).

Третя особа державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 до суду не зявилась, були повідомлені належним чином.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 29.07.1999 року померла свекруха позивача ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, за час життя заповіт не залишила (а.с. 9). 10.10.2013 року помирає чоловік позивачки ОСОБА_3 (а.с. 7).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: с. Тисобикень, вул. Маяковського, 22. На час смерті ОСОБА_3 разом з ним проживали і були прописані наступні члени сім'ї: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 - невістка (а.с. 8).

Після смерті свого чоловіка позивача, прийняла спадщину, яка складається з житлового будинку по вул. Маяковського, 22 в с. Тисобикень, оскільки продовжує в ньому проживати, доглядати за будинком, обробляти земельну ділянку, тобто позивачка прийняла спадкове майно і набула на нього права у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Позивач звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки весь час проживала разом з своєю свекрухою та своїм чоловіком - ОСОБА_3 до дня його смерті в с. Тисобикень по вул. Маяковського №22 Виноградівського району. В усній формі приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок, а також у зв'язку із тим, що позивач з ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі відповідно до вимог чинного законодавства України і рекомендувала звернутися до Виноградівського районного суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Згідно рішення Виноградівський районний суд Закарпатської області від 23.11.2018 року по справі № 299/2112/18 встановлено факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, який помер 10.10.2013 року (свідоцтво про смерть серії ІІ-ВО №562465 від 23.10.2013 року) в період з 1995 року по 2013 рік в с.Тисобикень по вул.Маяковського, 22 Виноградівського району Закарпатської області (а.с. 15-17).

Відповідно до повідомлення Виноградівської державної нотаріальної контори, спадкові справи після смерті ОСОБА_4, яка померла 29.07.1999 року та після смерті ОСОБА_3, який помер 10.10.2013 року станом на 18.04.2019 року не заводились (а.с. 40)

Позивач прийняла спадщину оскільки на час смерті проживала разом із спадкодавцем.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» №112 від 10.02.2018 житловий будинок з надвірними будівлями в с.Тисобикень по вул.Маяковського, 22 будівництвом завершений. Загальна корисна площа житлового будинку становить 63,00 м.кв., в тому числі житлова площа 39,2 м.кв. Згідно довідки Пийтерфолівської сільської ради житловий будинок з надвірними будівлями в с.Тисобикень по вул.Маяковського, 22 рахується за ОСОБА_4, яка померла 29.07.1999 року. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013р. правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено (а.с. 11).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №22, який розташований по вул. Маяковського в с. Тисобикень, Виноградівського району.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийОСОБА_7