Провадження № 2/752/1069/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.03.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло Людмила Петрівна, про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину майна, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 19 листопада 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 902. У шлюбі було придбано наступне майно:

- квартира, що знаходиться за адресою.: АДРЕСА_1, загальною площею 35,8 кв.м, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору міни від 07.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А.,

- земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1909 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.03.2015р.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29 липня 2016 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. надійшла вимога (претензія) ОСОБА_3 до спадкоємців про повернення заборгованості за договором позики від 17.10.2014 року у розмірі 250 000 доларів США, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Позивач зазначає, що йому, як чоловікові померлої, не було відомо про договір позики. Майно, що входить до складу спадщини, набуте ОСОБА_5 у шлюбі з ОСОБА_1, внаслідок спільної праці та за спільні кошти, а отже відповідно до закону є об'єктами спільної сумісної власності подружжя. Оскільки правовстановлюючі документи були оформлені на ім'я покійної дружини, а їх оригінали після смерті спадкоємця знаходяться у відповідача, позивач позбавлений права розпоряджатися майном, що є спільною власністю подружжя, оскільки його частина у даному майні не встановлена та не визначена.

За таких підстав, позивач просить:

- визначити, що частки ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, становлять : Ѕ частина ОСОБА_1 і Ѕ частина ОСОБА_5,

- визначити, що частки ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1909 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 становлять : Ѕ частина ОСОБА_1 і Ѕ частина ОСОБА_5,

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є об'єктом спільної сумісної власності.

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1909 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що є об'єктом спільної сумісної власності.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року відкрито провадження у даній справі. (а.с.17)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. (а.с.46)

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подавала.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вислухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, 19 листопада 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 902 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2308. (а.с. 10)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина.

Спадкоємцями першої черги за законом майна померлого спадкодавця є донька ОСОБА_2 та чоловік ОСОБА_1

07 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. із заявою про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_5

12 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. із заявою про прийняття спадщини після померлої дружини ОСОБА_5

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ЗабігайлоЛ.П. була заведена спадкова справа № 5/2016 до майна ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1222 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Спадковим майном, що входить до складу спадщини та щодо якого виник спір є квартира за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору міни від 07.07.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою Е.А., та земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1909 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 10.03.2015р. (а.с. 87, 91)

Відповідно до частини 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (статі 60, 61 СК України).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частиною 1 статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї (частина 4 статті 65 СК України).

За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина 3 статті 368 ЦК України) відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Поділ майна подружжя здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності - присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1, 2 статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина 2 статті 364 ЦК України).

Відповідно до статті 1126 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкоємця у справі спільної сумісної власності.

Згідно п. 224 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5 нотаріус може виділити свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Згідно статті 372 ЦК України майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем надано докази того, що нерухоме майно, зокрема квартира за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1909 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. - є об'єктами права спільної сумісної власності сторін, оскільки вони придбані сторонами під час шлюбу.

Будь-яких заперечень зі сторони відповідача до суду не надходило.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло Людмила Петрівна, про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину майна задовольнити.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, становила 1/2.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1909 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, становила 1/2.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,1909 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3) в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: