ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/5966/18
Провадження № 22-ц/4820/1391/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/5966/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2019 року (суддя Салоїд Н.М.) про визначення розміру судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

В обґрунтування заяви зазначала, що 16 січня 2019 року нею вже подавалась заява про стягнення судових витрат, понесених у цій справі, проте, судом вона розглянута не була. Ухвалою суду від 22 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду, однак, питання щодо стягнення з нього понесених витрат у зв`язку з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, залишилось не вирішеним.

Зазначає, що для проведення судової експертизи вона два рази їздила з м. Хмельницького до м. Києва та витратила 2370, 33 грн., крім того, як зазначає заявник вона сплатила 5000 грн. адвокату за надання професійної правничої допомоги. За таких обставин, заявник просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 7370,33 грн. понесених нею витрат.

07.05.2019 ОСОБА_1 подано заяву, в якій остання просила не постановляти ухвалу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2132,58 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 . При цьому, посилається на порушення та неправильне застосування судом норм процесуального права. На думку апелянта, ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на оскарження ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2019 року та в даному випадку повинна була діяти в інший спосіб, а суд вийшов за межі ЦПК України та прийняв незаконну ухвалу. Вказує, що постановляючи оскаржувану ухвалу, яка за своїм змістом та формою є ухвалою суду відповідно до ст. 260 ЦПК України, суд посилається на ст. 270 ЦПК України (додаткове рішення), тим самим порушуючи порядок ухвалення судового рішення.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримала викладені нею у відзиві доводи.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що у березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. 03.04.2018 відкрито провадження у справі за даним позовом.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 30.05.2018 у справі було призначено у справі судово-медичну біологічну (генетичну) експертизу.

Експертною установою було призначено відбір зразків крові на 14.09.2018 та вказано на необхідність з`явлення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У зв`язку з неявкою ОСОБА_2 до експертної установи 14.09.2018, відбір зразків крові було призначено на 26.10.2018.

Експертиза у справі була проведена та за висновком експерта № 279, біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 практично доведено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.02.2019 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини залишено без розгляду за поданою ним заявою.

В ході розгляду справи 16.01.2019 відповідач ОСОБА_1 зверталась до суду з заявою про стягнення судових витрат.

01.03.2019 ОСОБА_1 повторно подала заяву про стягнення з позивача ОСОБА_2 судових витрат та, уточнивши заяву, просила стягнути з відповідача 2370 грн. 33 коп. витрат, пов`язаних з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи, а саме її явки з дитиною до експертної установи для відібрання зразків крові в ході проведення призначеної судом за ухвалою суду від 30.05.2018 судової-медичної біологічної (генетичної) експертизи.

Витрати безпосередньо відповідача ОСОБА_1 на проїзд 14.09.2018 до експертної установи та назад (сполученням Київ-Хмельницький) становлять 1271 грн. 26 коп., витрати на проїзд 26.10.2018 - 861 грн. 32 коп., загальна сума таких витрат - 2132 грн. 58 коп. (а.с. 118-122).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною 5 статті 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Аналіз процесуальної норми вказує на те, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

При цьому, слід зазначити, що подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача і формою закінчення справи без ухвалення рішення та без з`ясування обставин, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, що не свідчить про необґрунтованість дій та зловживання правами ОСОБА_2 .

Разом з тим, надаючи оцінку встановленим обставинам, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не з`явившись у визначений день до експертної установи фактично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору, вчинив недобросовісно по відношенню до відповідача, змусивши її з малолітньою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двічі з`являтись до експертної установи та нести у зв`язку з цим витрати на проїзд. А тому, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Матеріали справи містять докази на підтвердження обставин, за яких можна вважати дії позивача необґрунтованими та такими, що призвели до безпідставного понесення витрат відповідачем. Нез`явлення позивача до експертної установи для відібрання зразків крові підтверджує зловживання позивачем своїми процесуальними правами, оскільки саме позивачем заявлялось клопотання про призначення у справі експертизи.

Апеляційний суд вважає помилковим посилання суду першої інстанції на положення ст. 270 ЦПК України при постановленні ухвали, і з цього приводу є підставними доводи апеляційної скарги, проте, це не призвело до неправильного вирішення заяви ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного вище, на підставі ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 18 липня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Салоїд Н.М. Провадження № 22-ц/4820/1391/19

Доповідач - П`єнта І.В. Категорія № ухвала