Справа № 188/255/19
Провадження № 2/188/238/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Олійник В.С. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про встановлення родинних відносин та визнання права на спадщину ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позов та зазначає , що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2 видане виконкомом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області актовий запис про смерть № 31 внесено від 29.08.2006 року.

На час відкриття спадщини ОСОБА_2і на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого 26.03.2002 року Петропавлівською райдержадміністрацією належала земельна ділянка площею - 11,190 гектари, розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіт не складала, а отже спадкування після її смерті повинно відбуватись за законом.

У ОСОБА_2на день смерті спадкоємців першої черги не було. Вона не мала власних дітей, рідних братів, сестер, а батьки її померли досить давно, також помер і її чоловік, та найближчим родичем за ступенем споріднення являється вона , ОСОБА_1, її троюрідна сестра. Вона до самої смерті доглядала за своєю троюрідною сестрою та поховала її за власний кошт, після чого отримала свідоцтво про її смерть, а також допомогу від пенсійного фонду України на поховання. Про існування спадщини після смерті ОСОБА_2 їй відомо нічого не було.

У вересні 2018 року в сільській раді за місцем проживання їй повідомили про існування спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка складається із земельної ділянки товарного сільськогосподарського призначення. Отримавши на підтвердження отриманої інформації письмову інформацію від Петропавлівського відділу Держгеокадастру вона звернулась за місцем смерті спадкодавця до державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємиця п'ятої черги, але нотаріус вивчивши надані мною документи та отримавши відповіді на надані нею запити, надала мені постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.12.2018 року через відсутність родинних відносин та факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Від факту встановлення родинних відносин між спадкоємцем та позивачем залежить вирішення питання щодо отримання мною спадщини за законом.

На підтвердження родинних відносин між нею та спадкодавцем до судового розгляду буде залучено свідків, які довгий час спілкувались зі спадкодавцем, позивачем та іншою ріднею ще за їхнього життя.

Останнім часом перед смертю спадкодавця вона постійно за нею доглядала та практично проживала разом із нею. Вони проживали по-сусідству - їхні подвір'я розділяв тільки паркан, але більшу частину часу спадкодавець проживала у її будинку, вона її утримувала за власні кошти, доглядала, забезпечувала всім необхідним.

Факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після її смерті можуть підтвердити свідки, явку яких нею буде забезпечено на час розгляду справи за цією заявою по суті у відповідності до ст. ст. 69, 70, 90, 91 ЦПК України.

Окрім того відсутність у неї інформації щодо наявності спадщини після смерті сестри ОСОБА_2 також є доказами поважності пропущення строку для прийняття мною спадщини.

Окрім того у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, адже пройшов досить довгий час після смерті сестри та його місце знаходження невідомо.

Доказом належності спадкодавцю права на земельну частку (пай) є довідка відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.01.2019 р. , згідно до якої за нею до цього часу зберігається право на земельну частку (пай) та що вона його особисто отримувала.

Нею , позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом звернення до державного нотаріуса, який в своїй постанові від 14.12.2018 року відмовив у вчиненні нотаріальної дії, що і послугувало поданню цього позову. Інші заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводились.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що поніс позивач на час подання позову складає витрати на сплату судового збору в розмірі 2 495,42 гривень. Ціну позовної заяви нею визначено виходячи з нормативної грошової оцінки аналогічної земельної ділянки розташованої поруч зі спадковою згідно свідоцтва про право на спадщину від 27.10.2018 року.

Наразі стверджується, що нею не подано іншого позову до Української сільської ради, щодо встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадщину.

Просить суд :

- Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме що вони є троюрідними сестрами.

- Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею - 11,190 гектари, кадастровий номер : НОМЕР_4, розташовану на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого 26.03.2002 року Петропавлівською райдержадміністрацією.

В ході судового засідання позивач свої позовні вимоги підтримала , дала пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного. Просить суд позов задовольнити .

Представник відповідача в судове засідання не з"явився. В своїй заяві просить суд справу розглянути без їхньої участі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 ( мати позивача ) пояснила , що померла у 2006 р. ОСОБА_2 дійсно є троюрідною сестрою ОСОБА_1 , а саме її родинний зв"язок відраховується по батьківській лінії. З померлою вони підтримувала доброзичливі та добросусідські стосунки , так як проживали по сусідству. До дня смерті ОСОБА_2 фактично проживала разом з ними , так як за станом здоров"я потребувала догляду та сторонньої допомоги. У померлої був син - ОСОБА_5 , який помер у 2007 р. Останній спадщину не оформляв. Його спадщину оформила ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7 дала аналогічні пояснення та також підтвердила факт родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та позивачкою.

Вислухавши позивача , свідків , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_2. в с. Вереміївка Петропавлівського району Дніпропетровської області у віці 65 років померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерті , серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області .

При житті ОСОБА_2 отримала у приватну власність земельну ділянку ( пай ) , що також підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю , серії НОМЕР_5 , виданого 26.03.2002 р. Петропавлівською РДА Дніпропетровської області.

Згідно довідки в.о.начальника відділу у Петропавлівському районі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області вбачається , що станом на 18.01.2019 р. земельна ділянка площею 11.19 га кадастровий номер НОМЕР_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 26.03.2002 р. належить ОСОБА_2.

В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.12.2018 р. державний нотаріус Васильківської ДНК Дніпропетровської області відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно у зв"язку з відсутністю родинних стосунків спадкодавця із спадкоємицею та відсутністю факту прийняття спадщини .

З матеріалів спадкової справи вбачається , що ОСОБА_5 , син померлої ОСОБА_2 звертався з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини ( заява від 22.09.2006 р. за № 695 , спадкова справа № 318 ) . Даних про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно у справі немає. Тобто , спірна земельна ділянка фактично залишилася неуспадковуваною.

Суд не бере до уваги матеріали іншої спадкової справи № 80 від 14.03.2007 р. щодо майна гр. ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. , так як дана справа не стосується предмету спору. Згідно матеріалів даної справи спадщину після смерті вищезазначеного спадкодавця за заповітом отримала ОСОБА_8 Предметом спадщини є земельна ділянка під іншим кадастровим номером і яка належала на праві приватної власності померлому ОСОБА_5

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначалося вище позивач не може прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 , так як у неї відсутні офіційна документи , які б підтвердили факт її родинних відносин зі спадкодавцем. З доводів позивача вбачається , що вона , тобто позивач та спадкодавець ОСОБА_2 являються троюрідними сестрами. Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. В даному випадку позивач відноситься до п"ятого ступеня спорідненння .

Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв'язок між людьми, з наявністю якого закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв'язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

Частиною першою ст. 1265 ЦК України визначено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями "родичі", "родинні стосунки" охоплюється коло осіб, які пов'язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи із вищевикладеного, встановлення даного факту має для позивача юридичне значення так як від нього залежить її право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка за життя була власником вищезазначеної земельної ділянки ( паю ) .

Відповідно до ст.ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов"язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її на час відкриття.

Крім того , за ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину .

Отже , через відсутність доказів позивача про родинні стосунки зі спадкодавцем , відсутність оригіналу правовстановлюючого документа ( державного акту на право приватної власності на землю ) остання позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковувану земельну ділянку, яка належала за життя її троюрідній сестрі , є об'єктивною обставиною та позбавляє її , як спадкоємця, можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі.

Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення із позовом про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може , суд , посилаючись на вимоги ст. 55 Конституції України , ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України вважає , що є достатні підстави для поновлення порушених прав позивача.

Крім того , відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни -спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Не зазначення відповідачем своєї позиції щодо вимог позивача не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надала достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтувала свій позов. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 141 ,206 , 247, 265 , 315 ЦПК України ,ст.ст.328 , 392 , 100,101 , 1268 , ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про встановлення родинних відносин та визнання права на спадщину - задовольнити .

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме що вони дійсно є троюрідними сестрами.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею - 11,190 гектари, кадастровий номер : НОМЕР_4, розташовану на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого 26.03.2002 року Петропавлівською райдержадміністрацією.

У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат.

Копію даного рішення направити сторонам для відома .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи , які не були присутні під час проголошення рішення суду можуть подати апеляційну скаргу в той же строк з дня отримання копії судового рішення .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. П. Полубан