Справа № 417/8303/19
Провадження № 2/417/233/19
У х в а л а

іменем україни

"26" квітня 2019 р. с. Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Дідоренко А.Е., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2 до Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, третя особа: Станично Луганська нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

09.04.2019 року позивач в особі представника адвоката ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, третя особа: Станично Луганська нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 11.04.2019 року зазначену позовну заяву було залишено без руху та позивачу було запропоновано протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути зазначені недоліки, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, роз'яснені наслідки.

Зазначена позовна заява подана з порушенням вимог п.4 ч.3 статті 175 ЦПК України, а саме позивачем неправильно обраний спосіб захисту порушених прав, так як з доданого до позовної заяви розяснення державного нотаріуса ОСОБА_3 від 02.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у зазначений законом строк та не була зареєстрована за однією адресою з померлою, тому вона є такою, що не прийняла спадщину. Нотаріусом рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом для надання їй додаткового строку для прийняття спадщини згідно ст.1272 ЦК України.

Проте позивач у вказаному позові ставить вимогу про визнання права власності на спадкове майно, яке ним фактично не було прийнято згідно з вимогами законодавства. Проте за змістом роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Тому позовні вимоги необхідно уточнити, а також обґрунтувати з посиланням на докази неможливість оформити спадкові права в нотаріальному порядку.

25.04.2019 року позивач в особі представника адвоката ОСОБА_4 надав заяву про уточнення позовних вимог, вважає, що перешкод для розгляду справи немає. ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом і спадкоємцем першої черги спадкування за законом згідно наданих доказів, тому просить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом та провести розгляд справи у відсутність представника позивача та позивача.

Суд, вивчивши заяву про уточнення позовних вимог, вважає, що представник позивача та позивач не вжив будь-яких заходів для виконання належним чином ухвали суду про залишення заяви без руху, строк наданий судом для їх усунення сплив, від позивача не надійшло клопотання про його продовження, тому позовну заяву необхідно визнати не поданою та повернути позивачу.

В роз'ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справу суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі. Визначення змісту та розміру позовних вимог є правом саме позивача, а не суду.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.175,177 ЦПК чи не сплачений судовий збір, постановляє ухвалу про залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає термін для виправлення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175,177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2 до Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, третя особа: Станично Луганська нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,- вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Е. Дідоренко