РІШЕННЯ

Іменем України

26.03.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд до відповідача про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2012 року у цивільній справі №1326/1696/2012, та встановити аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Позовну заяву мотивує тим, що відповідно до Рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2012 р. визначено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі Ѕ від усіх видів доходів, однак не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17.02.2012 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач проживає з іншою сімєю, а саме з дружиною ОСОБА_5, між якими зареєстровано шлюб 08 травня 2014 р. та 09 жовтня 2014 р. у подружжя народився син ОСОБА_6.

Оскільки змінився матеріальний стан та обставини, які існували на час розгляду справи про стягнення з позивача аліментів, просить позов задоволити.

22 січня 2019 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначає про те, що у звязку із зміною Сімейного кодексу України, слід зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2012 року у цивільній справі №1326/1696/2012, та встановити аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з Ѕ частини заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Також на адресу суду надійшли заперечення на позовну заяву, мотивовані тим, що

за адресою в якій зареєстрована та проживає відповідачка, а саме : АДРЕСА_1, крім неї та двох дітей проживає також сімя її сестри, що підтверджується довідкою, доданою до матеріалів справи.

Крім того, в ОСОБА_4 від народження значні проблеми зі здоровям та йому надано статус інваліда до досягнення 18 віку. У звязку із цим, з метою догляду за дитиною відповідачка не має можливості працювати повний робочий день.

На підставі вищевикладеного, просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні за змістом до позовної заяви, та просив позов задоволити.

Представник відповідача та відповідач просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав. Викладених у запереченні.

Заслухавши думку учасників справи та з'ясувавши її дійсні обставини, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст.4ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII, надалі ЦПК,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1ст. 5 ЦПК,передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до Рішення Франківського районного суду м. Львова від 05 червня 2012 р. визначено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі Ѕ твід усіх видів доходів, однак не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 17.02.2012 р. і до досягнення дітьми повноліття.

08 травня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 укладено шлюб , який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №602, що підтверджується копією свідоцтва серії 1-СГ №230883.

09 жовтня 2014 р. у вищевказаного подружжя народився син ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №431398.

Відповідно до довідки про доходи від 28.01.2019 р. №7, ОСОБА_1 працює в ТзОВ «Реноме-Смарт» з 12 лютого 2007року. Наданий момент займає посаду Інженер електронік 1 категорії. Позивачу нараховано дохід у період з червня 2018 року по грудень 2018 року у сумі 87037.66 грн. з яких виплачено 35 032.65 грн.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з Комунальної міської дитячої клінічної лікарні відділення ургентної хірургії ОСОБА_8 є інвалідом з дитинства.

Відповідно до довідки про доходи №АР -180319/1 від 18.03.2019 р. ОСОБА_9 працює бухгалтером в ТзОВ «Армікс» та отримала дохід у період з вересня 2018 року по лютий 2019 в розмірі 21730 грн.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ст.ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р.

Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 згаданого кодексу при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

На підставі ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.191 СК України , аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до положень ч.1 ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У відповідності до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік дитини та потреби на її утримання, стан здоровя дитини, матеріальне становище відповідача, а також однаковий обов'язок обох батьків утримувати дитину.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права .Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. Привиборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, оскільки останнім не надано достатніх та належних доказів зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 184, 191,192 СК України, ст.ст. 81, 83, 259, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України,-

Ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів , що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 05 червня 2012 року по цивільній справі №1326/1696/2012 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з Ѕ частини його заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відмвоити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Позивач ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, 100і/74, ІПН НОМЕР_1).

Відповідач ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6).

Повний текст рішення виготовлений 26.03.2019 р.

Суддя Ванівський Ю.М.