Справа № 477/945/19
Провадження № 2-з/477/5/19
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

19 квітня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо нього ОСОБА_1 . Крім цього, стягнути з відповідача на його користь, аліменти на його утримання в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Відповідно до частини 6 статті 187 ЦПК України 18 квітня 2019 року судом були надіслані запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, Головного управління ДМС у Дніпропетровській області, Криворізького районного сектору ДМВ у Дніпропетровській області щодо місця реєстрації (проживання) відповідача.

Одночасно з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить заборонити управлінню пенсійного фонду України м. Кривий Ріг Дніпропетровської області перераховувати грошові кошти на пенсію по втраті годувальника на ім`я ОСОБА_2 . Крім цього, зобов`язати Інгульське об`єднане управління пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області переоформити на нього пенсію по втраті годувальника, яку отримує відповідач. В обґрунтування зазначив, що відповідач не виконує покладені на нього законом батьківські обов`язки та витрачає пенсію по втраті годувальника на власні потреби.

Відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частинами 1 та 2 статті 151 ЦПК України встановлено, що .заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені в статті 150 ЦПК України, серед яких є заборона вчиняти певні дії.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову заявник просить заборонити управлінню пенсійного фонду України м. Кривий Ріг Дніпропетровської області перераховувати грошові кошти на пенсію про втраті годувальника на ОСОБА_2 . Крім цього, зобов`язати Інгульське об`єднане управління пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області переоформити на нього пенсію по страти годувальника, яку отримує відповідач.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Водночас, з вказаної заяви не вбачається обґрунтована необхідність у застосуванні забезпечення позову. Суду не надано доказів, що свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Тобто, вказана обставина лише зазначена у заяві без будь-якого обґрунтування.

Сам факт звернення до суду із позовом, не є беззаперечним доказом того, що не вжиття заходів забезпечення позову зробить в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Крім цього, заявник просить суд зобов`язати Інгульське об`єднане управління пенсійного фонду України м.Миколаєва переоформити на нього пенсію по втраті годувальника, яку отримує його батько ОСОБА_2 , що взагалі відповідно до частини 1 статті 150 ЦПК України не видом забезпечення позову. При цьому у самій заяві відсутнє обґрунтування цієї вимоги.

Також, заявник просить суд звільнити його від сплати судового збору з посиланням на статтю 5 Закону України «Про судовий збір», в той час як відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульовано статтею 8 Закону. При цьому, особа, яка клопоче про це, має обґрунтувати підстави та надати відповідні докази на підтвердження того, що майновий стан особи унеможливлює сплату нею судового збору. Статтею 5 Закону передбачено звільнення від сплати судового збору позивача у справах про стягнення аліментів. Однак, позов, з яким звернувся позивач ОСОБА_1 , містить іншу позовну вимогу щодо якої він не звільнений від сплати судового збору.

Крім цього, статтею 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову, яка подається до подання позовної заяви або одночасно з пред`явленням позову - подається за правилами підсудності, встановленими ЦПК України. Як вбачається з матеріалів провадження позивач та відповідач зареєстровані у АДРЕСА_1 , що не є територіальною підсудністю Жовтневого районного суду Миколаївської області.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подана заява не відповідає вимогам статей 151-152 ЦПК України, в зв`язку з чим на підставі пункту 9 статті 153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 153, 258, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути, як таку, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Полішко