пр. № 4-с/759/59/19
ун. № 2-1819/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Журибеди О.М.,

при секретарі: Шпакович С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Компанець Руслан Вікторович, ОСОБА_3, на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною вище скаргою, посилаючись на те, що в межах відкритого зведеного виконавчого провадження № 30271380 та № 30269129 з примусового виконання виконавчих листів № 2-1818/11 виданого 19.05.2011 року та № 2-1819/11 виданого 24.06.2011 року, державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Компанець Р.В. виніс постанову про розшук майна боржника та арешт майна боржника, про які не було відомо скаржнику..

Просить поновити строки на оскарження дій державного виконавця, зняти арешт з автомобіля НОМЕР_1, оскільки автомобіль є його основним джерелом доходу.

В судовому засідання представник скаржника підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених в ній.

Державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Домбровський Р.А. в судовому засіданні заперечував проти скарги та пояснив, що виконавчі дії здійснені державним виконавцем повністю відповідають нормам чинного законодавства. Просив у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_3 в судовому засіданні стосовно скарги заперечував та просив відмовити у її задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Перевіривши матеріали справи судом встановлено, що на виконанні у Святошинському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває зведеного виконавчого провадження № 30271380 та № 30269129 з примусового виконання виконавчих листів № 2-1818/11 виданого 19.05.2011 року та № 2-1819/11 виданого 24.06.2011 року .

25.03.2016 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Компанець Р.В. у виконавчому провадженні № 45686893 виніс постанову про арешт майна боржника.

23.12.2018р. інспектором УПП Поліщук О.М. затримано транспортний засіб «КІА Соренто» д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з п. 2 та п. 3 ч. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зважаючи на виконання рішення суду боржником на стадії примусового виконання, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця з винесення оскаржуваної постанови є правомірними, оскільки вчинені вказані дії згідно положень Закону України «Про виконавче провадження».

За вимогами ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи скаржника про наявність порушень державним виконавцем вимог закону при постановленні спірної постанови не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, а тому на даний час скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 5, 13, 442, 451, 447 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Компанець Руслан Вікторович, ОСОБА_3, на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Журибеда