Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/944/18

Провадження №2/377/54/19

25 квітня 2019 рокуСлавутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Ахутіної А.А., за відсутності учасників справи, розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

22 грудня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 липня 2016 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 62. За час їх шлюбу спільних дітей не має. Після реєстрації шлюбу вони періодично підтримували шлюбні стосунки, позивач приїжджав до м. Славутича Київської області, а постійно він так і залишався проживати у Німеччині. Позивач, проживаючи у Німеччині, знайшов собі іншу жінку, з якою підтримує стосунки. На даний час йому стало відомо про те, що відповідач під час їх шлюбу жила з іншим чоловіком, від якого народила дитину. Спільного майна за час шлюбу вони не нажили, а тому у них немає спірних питань з даного приводу. Спільне господарство не велось, в кожного був окремий бюджет.

Ухвалою суду від 02 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання сторони не зявилися.

Позивач надіслав письмву заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач подала заяву про розгляд справи за їх відсутністю та розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторно 21.12.2016 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, 02 липня 2016 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 62. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_1, дружині ОСОБА_1.

Як вбачається із змісту позовної заяви, шлюбні відносини у позивача та відповідача не склалися. Позивач, проживаючи у Німеччині, знайшов собі іншу жінку, з якою підтримує стосунки. На даний час йому стало відомо про те, що відповідач під час їх шлюбу жила з іншим чоловіком, від якого народила дитину, спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сімї неможливо.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача і відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається із змісту позовної заяви спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В своїй заяві відповідач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Діль».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: Федеративна Республіка Німеччина, м. Ганновер, вул. Кньовенагельвег, буд.10, РНОКПП L22YVOYTN та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований 02 липня 2016 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 62.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити ДІЛЬ.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. О. Малишенко