Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2019 Справа №607/22396/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що відповідач не проживає разом із сином, не піклується про нього, не підтримує із дитиною жодних відносин. Дитина проживає разом із матір'ю, а тому, вона виховує його, піклується про стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально забезпечує та приділяє належну увагу. Натомість, відповідач зовсім не цікавиться життям свого сина. З цих підстав, позивач просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини своєї неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з'явився, однак просили дану цивільну справу розглядати без їх присутності, надіслали до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно починаючи з 11.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2017 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30.07.2018 р. вирішено попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та роз'яснити, що в разі ухиляння від обов'язку по вихованню дитини він може бути позбавлений батьківських прав.

Як встановлено в судовому засіданні малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1, разом з матір'ю ОСОБА_2

Відповідно до висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 06.02.2019 р. № 120, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Частиною 3 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Судом з'ясовано, що відповідач ОСОБА_3 не бере участі у вихованні сина, не навідувався до дитини, не цікавиться його життям та станом здоров'я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, на протязі тривалого часу ухиляється від виконання свого юридичного обов'язку по вихованню малолітнього сина, не виявляє до нього батьківської уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на його утримання та не приймає участі у вихованні дитини.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача від виховання сина, свідоме нехтування ним своїми обов'язками щодо малолітньої дитини, а тому, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають до задоволення.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2.

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, місцезнаходження: м. Тернопіль бульвар Шевченка, 1.

Повний тест рішення суду складено 26 квітня 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко