Справа № 191/458/19
Провадження № 2/191/95/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому 16.08.2013 року Виконкомом Марївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області шлюбі, про що зроблено відповідний актовий запис за №04. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначила, що приблизно з 2014 року відповідач залишив сімю і з того часу вони проживають окремо один від одного. Приблизно з липня 2018 року позивач проживає з іншим чоловіком у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, ведуть спільне домашнє господарство, мають спільний сімейний бюджет та планують зареєструвати шлюб. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб з відповідачем.

До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, також просить відновити їй дошлюбне прізвище «Литвин» та стягнути з відповідача судовий збір на її користь.

До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне

У відповідності до вимог ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

З'ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення для задоволення позову, оскільки відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У цій справі суд приходить до висновку про те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Факт перебування сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбних відносинах підтверджується свідоцтвом ОСОБА_2 І-КИ №254759 виданого 16.08.2013 року Виконкомом Марївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №04.

Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується копією свідоцтва про народження.

Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилась, а відповідач позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Крім того, враховуючи бажання позивача відновити їй дошлюбне прізвище, яке було змінено після реєстрації шлюбу, а також положення ч. 1 ст. 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе відновити позивачу дошлюбне прізвище «Литвин».

Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв'язку із зазначеним, позивачу ОСОБА_1 якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 384 грн. 20 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 384 грн. 20 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 82, 142,189, 198, 200, 206, 259, 263-268 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 16 серпня 2013 року Виконкомом Марївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №04.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « Литвин».

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, з державного бюджету сплачений судовий збір за подання позову до суду, квитанція № КП-68/1 від 01 лютого 2019 року у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., що становить 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.

Суддя: ОСОБА_4