Ухвала

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 406/219/14

провадження № 61-22059св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І.М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Алчевського міського суду Луганської області

від 28 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області

від 29 травня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 22014 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Алчевського міського суду Луганської області від 28 березня

2014 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6 на підставі рішення третейського суду при Товарній біржі «Східноукраїнська універсальна товарна біржа» від 26 січня 2008 року, яка зареєстрована за відповідачем 12 травня 2008 року Комунальним підприємством «Алчевське бюро технічної інвентаризації» за № 34967

у книзі 156, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25 квітня 2008 року в розмірі 13 103,96 доларів США, що еквівалентно 104 739,95 грн, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль

в особі Луганської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором від 25 квітня 2008 року у розмірі 13 103,96 доларів США, яка за курсом Національного банку України становить 104 739,95 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 29 травня 2014 року рішення Алчевського міського суду Луганської області від 28 березня

2014 року залишено без змін.

У липні 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга

ОСОБА_5 на рішення Алчевського міського суду Луганської області від 28 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області

від 29 травня 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 04 липня 2014 року відкрито касаційне провадження в зазначеній справі та витребувано з Алчевського міського суду Луганської області цивільну справу № 406/219/14.

Вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 04 липня 2014 року не виконано в частині витребування справи через те, що Алчевський міський суд Луганської області знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII«Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку

з проведенням антитерористичної операції» та згідно з розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 (зі змінами та доповненнями), від 12 вересня 2014 року № 29/0/38-14, від 08 грудня 2014 року

№ 56/0/38-14 та від 27 березня 2015 року № 19/0/38-15 «Про визначення територіальної підсудності справ», змінено територіальну підсудність справ Алчевського міського суду Луганської області та визначено територіальну підсудність за Лисичанським міським судом Луганської області .

У відповідях Лисичанського міського суду Луганської області від 30 січня 2015 року № 1387/15 та від 12 червня 2015 року № 69481/15 на запити Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено про неможливість надіслання справи № 406/219/14, оскільки до Лисичанського міського суду Луганської області справа з Алчевського міського суду Луганської області не передавалась.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У травні 2018 року зазначену касаційну скаргу із доданими до неї матеріалами у справі № 406/219/14 передано до Верховного Суду.

Станом на 27 червня 2018 року через тимчасову окупацію частини території України справа на адресу суду касаційної інстанції так і не недійшла, що унеможливлює її розгляд у касаційному порядку Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.

У зв'язку з наведеним, ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року направити до Лисичанського міського суду Луганської області копії матеріалів касаційного провадження у справі № 406/219/14 за позовом

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 05 грудня

2018 року втрачене провадження у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотекивідновлено лише

в частині рішення Алчевського міського суду Луганської області

від 28 березня 2014 року та ухвали Апеляційного суду Луганської області

від 29 травня 2014 року.

Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачено у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 494 ЦПК України уразі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою статті 494 ЦПК України, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

Оскільки судове провадження у справі відновлено частково і розгляд касаційної скарги неможливий, відкрите ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 липня

2014 року касаційне провадження підлягає закриттю.

Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним в ухвалі об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року

в справі № 111/2150/13-ц (провадження № 61-24083сво18).

Керуючись статтями 260, 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Алчевського міського суду Луганської області від 28 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 29 травня

2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотекизакрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк