Справа № 640/4403/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Шаренко С.Л.,
за участю секретаря - Школи В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу,-
26.02.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, який укладений між нею та віджповідачем 26.06.2010 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №827.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 30 квітня 2018 року вони разом не проживають, протягом останнього часу відновити сімейні відносини не намагалися. Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає з матірю. Позивач вважає, що їх шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, примирення неможливе. Спору стосовно майна подружжя між ними не має.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій не заперечував проти позовних вимог позивача, просив розглядати справу у його відсутність.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №140176 від 26.06.2010 ОСОБА_2 та Земцова (після реєстрації шлюбу ОСОБА_2) Г. О. зареєстрували шлюб 26.06.2010 року, актовий запис №827. (а.с. 9).
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.(а. с. 8).
Спільного господарства та бюджету не ведуть. Їх сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може. Майнового спору на час розгляду справи між сторонами не має.
Як вбачається зі ст. 124 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Частиною 3 та частиною 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 200, 263-265 ЦПК України, в силу ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України, суд,-
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2), який зареєстрований 26.06.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №827.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище "Гречихіна".
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня вручення учасникам справи повного тексту рішення суду.

Суддя Шаренко С.Л.