Справа № 408/2449/17-ц
У Х В А Л А

25 квітня 2019 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області

в складі:головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретареві: Сіпаковій Л.А.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до судді Апеляційного суду Луганської області Орлова Ігоря Володимировича про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до судді Апеляційного суду Луганської області Орлова І.В. про відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні 25 квітня 2019 року суддя Кускова Т.В. заявила про свій самовідвід у звязку з тим, що за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Марківським районним судом Луганської області 22 грудня 2018 року відкрито провадження, де позивачем ставиться вимога про стягнення з ОСОБА_1 200 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлений, до зали суду не з'явився, причини неявки суду невідомі.

Із змісту п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України вбачається, що суддя не може брати участі в розгляді цивільної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або обєктивності судді.

Згідно зі ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

На підставах, зазначених у статтях статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Як видно з практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід визначити субєктивний та обєктивний аспект, та їх розмежовувати, при цьому субєктивною складовою, як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Хаушильд проти Данії», можуть бути докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи, а суддя вважається безстороннім, якщо тільки не зявляються докази протилежного, що можливо при встановлені наявності певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. Обєктивний же аспект, як видно з рішення ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що право особи забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на обєктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди мають у демократичному суспільстві та яка повинна апріорно існувати в учасників процесу.

На думку суду той факт, що ОСОБА_2 звернулася до Марківського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а 22 грудня 2018 року у вказаній справі відкрито провадження, де позивачем ставиться вимога про стягнення з ОСОБА_1 200 000 грн. відшкодування моральної шкоди, може викликати обґрунтовані та законні сумніви у сторін справи щодо обєктивності та безсторонності судді Кускової Т.В. під час розгляду цієї справи, що в свою чергу може змусити сумніватися у неупередженості судді незалежно від її поведінки та прийнятих рішень.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання сумнівів у об'єктивності та неупередженості головуючої судді Кускової Т.В. в результаті справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід по даній справі.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних субєктів, що зясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Заявлений самовідвід суддею Кусковою Т.В. на подальшу її участь у розгляді справи з заявлених підстав узгоджується з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

У звязку із викладеним суддя вважає за необхідне задовольнити свій самовідвід.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 37, 38 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Кускової Т.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до судді Апеляційного суду Луганської області Орлова Ігоря Володимировича про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Кускова Т.В.