Справа № 212/434/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Ваврушак Н. М., секретаря судового засідання - Нестеренко В. В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів, третя особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей,

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог, зазначив, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2008 року по 10 лютого 2017 року, мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини мого заробітку (доходу) до повноліття дитини.

При розірванні шлюбу спору між сторонами про місце проживання дитини не було, син ОСОБА_3, проживав з матір'ю за іншою адресою.

З 01 липня 2018 року, позивач забрав сина ОСОБА_3, де вони разом проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач, працює, має стабільний дохід, може матеріально утримувати дитину і забезпечити достойний рівень її життя, розвитку та навчання. За місцем роботи та проживання характеризується з позитивної сторони, не вживає спиртних напоїв та наркотичних засобів, добре ставиться до сина, приділяє увагу його навчанню, цікавиться його інтересами та захопленнями. Син потребує постійного контролю з боку позивача.

Просить суд, визначити місце проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Звільнити, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 від сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються з мене згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на користь ОСОБА_2, та скасувати заборгованість по аліментам з 01 липня 2018 року по день вступу рішення у законну силу по даній справі.

Виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів за рішенням суду № 212/6892/16-ц від 07 грудня 2016 року, яке було ухвалене Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно - закрити.

Ухвалою суду від 04 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала повністю.

Представник третьої особи в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог, та визначити місце проживання дитини разом з батьком.

Оскільки відповідач визнала позов, суд на підставі положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами розгляду підготовчого засідання ухвалює рішення.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2008 року. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2017 року, шлю розірвано (а. с. 9).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 8).

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року, з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на користь ОСОБА_2, щомісячно, до повноліття дитини (а. с. 10-11).

Відповідно до акту про фактичне проживання від 26 листопада 2018 року, складеного мешканцями АДРЕСА_1, та посвідченого інженером та директором ТОВ «Житлокомцентр» ОСОБА_1, з 01 липня 2018 року по теперішній час мешкає за адресою АДРЕСА_1, разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 12).

Відповідно до розрахунку по аліментам, складеного старшим державним виконавцем Покровського ВДВС по виконавчому листу, виданому Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.12.2016 року за період з 01.07.2018 по 01.12.2018, ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 12530,00 гривень (а. с. 16).

Згідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця Серія НОМЕР_4 - зареєстрований ФОП ОСОБА_1 (а. с. 17).

Згідно ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає письмовий висновок щодо розв'язання спору.

Згідно копії Рішення Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № 13 від 16.01.2019 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1, було вирішено: визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 37-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Згідно вимог ст.ст. 7, 155 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

У відповідності до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Частиною 3 ст. 29 ЦК України, визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18), де вказано, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти визначення місця проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1

Відповідно п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Враховуючи вік неповнолітньої дитини, яка на день ухвалення судового рішення не може дати об'єктивної згоди на проживання з одним із батьків самостійно, суд вважає, що на даний час проживання дитини з батьком, який фактично проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, позитивно сприятиме їх розвитку як психологічному так і фізичному. Суд, враховуючи всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком. Крім того, суд зауважує, що мати дитини, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Окрім того, враховуючи, що син сторін, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком з 1 липня 2018 року по теперішній час та повністю знаходиться на його утриманні, а відповідач по справі ОСОБА_2 продовжує отримувати аліменти в розмірі 1/4 частину заробітку (доходу) ОСОБА_1, які на утримання малолітньої дитини не використовуються.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1536,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 130, 223, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів, третя особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей - задовольнити у повному обсязі.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_1.

Звільнити, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 від сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року (цивільна справа 212/6892/16-ц; 2/212/3278/16) у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на користь ОСОБА_2, та скасувати заборгованість по аліментам з 01 липня 2018 року по день вступу рішення у законну силу по даній справі.

Виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 грудня 2016 року (цивільна справа 212/6892/16-ц; 2/212/3278/16) на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно - закрити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, (РНОКПП НОМЕР_1), місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (РНОКПП НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 1536,80 гривень (одна тисяча п'ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено і підписано без його проголошення 24 квітня 2019 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак