Справа № 461/9020/18
Провадження № 2/204/705/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

19 квітня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Подвижна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у сумі 15110,05 грн. та судових витрат у справі. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №L01.188.33119 від 14 листопада 2014 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 12707 грн. зі сплатою 18% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. У порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконала. Таким чином, станом на 24 жовтня 2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 15110,05 грн. у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність, а також відзив не подавала, у зв'язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

14 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №L01.188.33119, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 12707 грн. строком на 96 місяців зі сплатою 18% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені графіком щомісячних платежів. За обслуговування кредитної заборгованості банком, позичальник сплачує фіксовану щомісячну плату в розмірі 1,2500 % від початкової суми кредиту (а.с.6-9).

Згідно п.2.6 вказаного договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 96 щомісячних внесках включно до 15 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Відповідно до п.3.6.1 кредитного договору позичальник сплачує пеню, що нараховується за кожен день прострочки на прострочену суму (кредиту, процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі : 0,15% - в період прострочення оплати від 1 до 60 календарних днів та 0,65% - в період прострочення оплати з 61 календарного дня та по день повного погашення боргу за цим договором.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі (а.с.13).

Позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов'язань, однак, зазначені умови договору відповідач належним чином не виконала у зв'язку з чим станом на 24 жовтня 2018 року має заборгованість перед банком у розмірі 15110,05 грн., яка складається з:

- основний борг - 7920,81 грн.;

- прострочені проценти - 1572,84 грн.;

- строкові проценти - 39,06 грн.;

- нарахована плата за обслуговування кредиту - 158,84 грн.;

- прострочена плата за обслуговування кредиту - 1747,24 грн.;

- разом пеня - 3671,26 грн. (а.с.21-27).

За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Разом з цим, вирішуючи позовні вимоги про стягнення нарахованої плати за обслуговування кредиту та простроченої плати за обслуговування кредиту, яка нарахована позивачем у розмірі 1906,08 грн. (158,84+1747,24), що підтверджується наданим до позовної заяви розрахунком заборгованості (а.с.21), суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року №6-1746цс16.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Таким чином, оскільки плата за обслуговування кредиту банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованою платою за обслуговування кредиту та простроченою платою за обслуговування кредиту у загальному розмірі 1906,08 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 13203,97 грн., з яких: основний борг - 7920,81 грн., прострочені проценти - 1572,84 грн., строкові проценти - 39,06 грн., разом пеня - 3671,26 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1539,73 грн. (1762*13203,97/15110,05).

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1,РНОКПП НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Валова, буд.11, ідентифікаційний код юридичної особи 19390819) заборгованість за кредитним договором №L01.188.33119 від 14 листопада 2014 року, яка виникла станом на 24 жовтня 2018 року та складається із основного боргу - 7920 грн. 81 коп., прострочених процентів - 1572 грн. 84 коп., строкових процентів - 39 грн. 06 коп., пені - 3671 грн. 26 коп., а всього 13203 (тринадцять тисяч двісті три) гривні 97 (дев'яносто сім) копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1539 (одна тисяча п'ятсот тридцять дев'ять) гривень 73 (сімдесят три) копійки.

У задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства «Ідея Банк» - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: