Справа № 478/313/18
Провадження № 22-ц/812/312/19
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Лівшенку О.С.,

за участі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження,-

апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2018 року, яке ухвалено у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Іщенко Х.В., вступна та резолютивна частини проголошені о 08 год. 44 хв., дата складання повного тексту відсутня, у цивільній справі за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення факту прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини.

В обґрунтування заяви вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_7 померла її бабуся ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Єдиним спадкоємцем за законом на все спадкове майно померлої був її син та її (заявника) батько - ОСОБА_8, який фактично вступив у володіння та розпоряджався вказаним майном, оскільки на момент смерті спадкодавця він постійно проживав однією сім'єю разом зі своєю матір'ю.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_8 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина, крім іншого, і на належне його матері та її (заявника ) бабусі - ОСОБА_7 нерухоме майно.

Спадкоємцями за законом на все спадкове майно померлого ОСОБА_8 в рівних частках є його доньки, а саме: вона (заявниця), ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Постановою від 04 жовтня 2017 року приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Корж М.В. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно після смерті ОСОБА_8 мотивуючи тим, що відсутній факт прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 спадщини після смерті його матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Посилаючись на вищевикладене, просила визнати факт прийняття ОСОБА_8 спадщини після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, а саме: Ѕ частки на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2018 року заяву задоволено. Встановлено факт прийняття ОСОБА_8 спадщини після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, а саме: Ѕ частки на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Не погодившись з даним рішенням суду ОСОБА_2, яка не була залучена до участі у справі, оскаржила його до апеляційної інстанції та посилаючись на те, що дане рішення є незаконним, прийнято з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та залишити заяву ОСОБА_4 без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказувала про аргументованість рішення суду першої інстанції, відповідність його нормам матеріального та процесуального права та просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2- ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив про її задоволення.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

В силу ст.372 ЦПК України справу розглянуто без участі осіб, які не з'явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалі справи та встановлено судом, що ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, засвідчених Казанківською державною нотаріальною конторою від 16 серпня 1995 року №№576,576а належали: житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 та Ѕ житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 ( а.с. 27,28).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 померла ( а.с.34). На час відкриття спадщини остання була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказане майно.

Спадкоємцями першої черги є дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_8.( а.с.35,162,163).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись 14 квітня 2004 року до Казанківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ( а.с.54-59) та було заведено спадкову справу №112/2004.

ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини не звертався. На час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_8 помер ( а.с.35).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на день смерті нерухоме та рухоме майно.

За заявами ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 07 лютого 2017 року приватним нотаріусом Казанківського нотаріального округу Миколаївської області Корж М.Н. відкрито спадкову справу №7/2017 та 03 жовтня 2017 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом.

У зв'язку з відсутністю фактів прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_8 після смерті його матері ОСОБА_7, постановою цього приватного нотаріуса від 04 жовтня 2017 року всім спадкоємцям відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке відкрилося після смерті ОСОБА_7 ( а.с.134-142).

ОСОБА_4 звернувшись до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини її батьком ОСОБА_8, після смерті його матері ОСОБА_7 зазначивши , що він є єдиним спадкоємцем.

За змістом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов'язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

В силу ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними в абз.3 ч.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_8 після смерті його матері ОСОБА_7 пов'язує із захистом матеріальних інтересів, а саме права на отримання спадщини після смерті батька ОСОБА_8

При цьому заінтересованими особою вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8

ОСОБА_2, яка є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7, не залучена до розгляду справи взагалі.

Таким чином, встановлення даного юридичного факту, впливає на спадкові права і обов'язки іншої особи, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_7 - ОСОБА_2, а тому є спір про право, у зв'язку з чим заявлені ОСОБА_4 вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження. При розгляді даної справи на вищевказані обставини суд уваги не звернув та в порушення норм процесуального права не вирішив питання про залишення заяви без розгляду.

Такий спір про право має розглядатись в порядку позовного провадження, із залученням до участі у справі всіх спадкоємців, а якщо таких немає, то заінтересованих осіб по справі.

Пунктом 4 ч.1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

За таких обставин на підставі п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду, оскільки рішення судом першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

При цьому залишення без розгляду заяви не позбавляє заявника ОСОБА_4 права звернутися до суду за захистом свого права в порядку позовного провадження.

В силу ст.141 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 належить стягнути 528 грн.60 коп. витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.293, 315, 367, 368, 374, 377, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2018 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження - смт. Казанка Миколаївської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5, місце народження- смт. Казанка Миколаївської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, номер облікової картки платник податків НОМЕР_2) - 528 ( п'ятсот двадцять вісім) грн.60 коп. судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадку та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова

________________________________________________________________________

Повний текст постанови складено 24 квітня 2019 року.