Тростянецький районний суд
справа № 147/1264/18
номер провадження № 2/147/261/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Івасюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу №147/1264/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.09.2012 р. з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2010 р.н., в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 23.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття, та було видано виконавчий лист.

На сьогоднішній день коштів, які сплачує відповідач, не достатньо для задоволення матеріальних потреб дитини, син продовжує швидко рости, розвиватися та потребує особливої уваги у вихованні з боку обох батьків, потреби на забезпечення належного навчання, витрати на харчування та предмети гігієни, одяг зростають з кожним днем. Син часто хворіє і на все це у ОСОБА_1 не вистачає коштів. У даний час позивач не має постійного джерела доходу, отримує соціальну виплату по догляду за матірю похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги та по цій причині не має можливості влаштуватися на постійну роботу. Відповідач офіційно працевлаштований, на даний час працює водієм у Тростянецькій районній державній лікарні ветеринарної медицини, фізично здоровий, у звязку з чим, позивач просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Тростянецького районного суду з 500 грн. до 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

04.03.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Дудіковим А.В. та призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила змінити розмір аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частину від усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_2 Просила долучити до матеріалів справи довідку з місця роботи відповідача та проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами.

У судові засідання, призначені на 16.04.2019р. та 10.05.2019р. відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив (а.с.19, 24).

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст .ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.09.2012 р. по справі № 225/1607/12 розірвано (а.с. 7).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 р., батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.5).

03.09.2012 р. Тростянецький районний суд Вінницької області ухвалив рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 23.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки №2916 від 16.10.2018 р., виданої виконкомом Тростянецької селищної ради, до складу сімї ОСОБА_1 входит син ОСОБА_2, 2010 р.н. (а.с.9).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила суд змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Тростянецького районного суду від 03.09.2012 року з 500 грн. до 1/4 частини всіх видів доходів ОСОБА_2 щомісячно, посилаючись на погіршення її матеріального стану та покращення матеріального стану відповідача.

Відповідачем не подано до суду жодного доказу та заперечень на спростування зазначених позивачем обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 офіційно працює на посаді водія Тростянецької районної державної лікарні ветеринарної медицини з 10.04.2007 р., наказ на призначення №19 від 10.04.2007 р. по даний час (а.с. 28).

Згідно довідки про доходи від 06.05.2019 р. №28, розмір заробітної плати ОСОБА_2 за листопад 2018 р. по квітень 2019 р. становить 24689,46 грн. (а.с.29).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Частиною 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 500 гривень щомісяця на 1/4 частину усіх видів заробітку відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає повному задоволенню в зв'язку з вищезазначеними вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. 2,4, 76, 81, 247, 259, 264, 268, 272, 293 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 500 гривень на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячного, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, судовий збірв сумі 704,80 грн. на користь Держави.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.09.2012 р. по справі №225/1347/12 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини - відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Розяснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто субєктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП:НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідяч ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Суддя: