РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/8616/18

Провадження№2/751/243/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

позивач - Чернігівська міська рада

відповідач - ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2

представник позивача - Мітасова Юлія Сергіївна

представник відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Чернігівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки комунальної власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 виклад позиції позивача

Чернігівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності площею 0,0374 га за адресою: АДРЕСА_1, 36 у м. Чернігові, шляхом демонтажу дерев'яного паркану та стягнення понесених судових витрат (т.1 а.с.3-4).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2017 року, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2018 року, по справі №751/4386/17 з ОСОБА_1 стягнуто шкоду, заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки площею 0,0374 га по АДРЕСА_1 Після проведення повторної перевірки Державною інспекцією сільського господарства Чернігівської області було встановлено, що ОСОБА_1 не були виконані вимоги припису щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, у зв'язку з цим складено акт перевірки вимог земельного законодавства. Зазначає, що земельна ділянка площею 0,0374 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 у власність чи користування рішенням Чернігівської міської ради не передавалась. Будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку відсутні. Посилаючись на ст. 125, 211, 212 ЗК України та ст. 387 ЦК України просить позов задовольнити.

ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 грудня 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив (а.с.67-70), відповідно якого вказав, що позовні вимоги є не конкретизованими, оскільки не зазначено чи має спірна земельна ділянка кадастровий номер. Також позивачем не зазначено конфігурації земельної ділянки та координати поворотних точок, не зрозуміло точне місце розташування земельної ділянки та її межі. Вказав, що починаючи з 1978 року площі земельних ділянок за спірною адресою різняться, фактично дійсні розміри встановити неможливо. Спірна земельна ділянка знаходиться у його користуванні згідно рішення Чернігівської міської ради, а тому не може вважатися самовільно зайнятою. Фактично ця ділянка є надлишками, які передані йому в користування.

Використовуючи своє право та у відповідності до ст.179 ЦПК України, представник позивача подав відповідь на відзив (а.с.83-85), відповідно до якого зазначив, що земельна ділянка площею 0,0374 га по АДРЕСА_1, 36 ОСОБА_1 у власність чи користування рішенням Чернігівської міської ради не передавалась. Будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку відсутні. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2017 року, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2018 року доведено факт самовільного зайняття та використання ОСОБА_1 земельної ділянки із земель запасу Чернігівської міської ради (землі житлової та громадської забудови) загальною площею 0,0374 га.

Відповідно до ст.180 ЦПК України до розгляду справи по суті відповідач подав заперечення (а.с.95) де зазначив, що позивачем не враховано, що земельна ділянка була йому передана з подальшою приватизацією за адресою по вулиці Танкістів, 36 в місті Чернігові, в той час коли він вже був власником ще іншого будинку АДРЕСА_1, яку придбав 11.08.2010 року у ОСОБА_6 Також зазначив, що паркан на спірній земельній ділянці знаходиться більш 30 років, він лише замінив його по тим самим межам на новий і самовільно нічого не встановлював. Своїми скаргами ОСОБА_2 не дає власникам квартири АДРЕСА_1 оформити документи і отримати кадастровий номер на земельну ділянку та використовувати свою приватну власність для проживання з родиною. Наполягає на тому, що права Чернігівської міської ради він ніяким чином не порушував, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити повністю з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову відповідно до відзиву та заперечення.

Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №329 від 19.06.1984 року вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виділено 433 кв.м земельної ділянки АДРЕСА_2 за рахунок надлишків в домоволодінні в тимчасове користування без права забудови (а.с.74).

Також, 07.01.1985 року ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 збільшено земельну ділянку на 105 кв.м без права забудови АДРЕСА_2, що підтверджується витягом із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №12 від 07.01.1985 року (а.с.75).

У подальшому, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.03.1985 року, земельна ділянка АДРЕСА_2 розподілена між ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.71-72).

16 липня 1987 року ОСОБА_8 продала ОСОБА_1 1/2 частину будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується договором, який посвідчено державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори та зареєстровано за реєстровим № 1-2075 (а.с.79).

Витягом із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №290 від 15.12.1997 року надано земельну ділянку площею 146 кв.м по АДРЕСА_1, 36, 36-а в тимчасове, короткострокове користування на строк 1 рік, без права забудови (а.с.81).

Термін тимчасового користування земельною ділянкою площею 146 кв.м по АДРЕСА_1, 36, 36-а продовжено на 2 роки. Даний факт підтверджується витягом із рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів від 18.01.1999 року (а.с.80).

Згідно Державного акту від 11.03.1998 року ОСОБА_1, на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради №312 від 31 грудня 1997 року, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0548 га, за адресою АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.8). Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 700 від 11.03.1998 року.

Згідно договору №01/024 купівлі - продажу нерухомого майна, 18 травня 2001 року ОСОБА_10 продав ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.76).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №136 від 18.06.2001 року ОСОБА_1 надано в постійне користування земельну ділянку площею 404 кв.м по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.78)

11 серпня 2010 року ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_1 3/20 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться у АДРЕСА_1 (а.с.96).

Право власності на 3/20 частини вищевказаного будинку зареєстровано 08.09.2010 року КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради, номер запису 14543 в книзі 228 (а.с.97).

Як вбачається з акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Управлінням контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області №000130 від 06.11.2015 року відповідач самовільно зайняв та використовує земельну ділянку із земель запасу Чернігівської міської ради (землі житлової та громадської забудови) зі сторони земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_2 у АДРЕСА_1, загальною площею 0,0374 га, яку обгородив дерев'яним парканом. Рішення про надання у власність або користування земельної ділянки площею 0,0374 га по АДРЕСА_1 не приймалось. Будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку відсутні (а.с.15).

Згідно припису Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області №000070 від 06.11.2015 року, який вручено ОСОБА_1, останній повинен звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або оформити правовстановлюючі документи на її користування (а.с.16).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2017 року, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2018 року, по справі №751/4386/17 за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, позовні вимоги заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури було задоволено, з громадянина ОСОБА_1 стягнуто 3 021,08 грн шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки площею 0,0374 га за адресою: АДРЕСА_1, 36 у м. Чернігові(а.с.10-11,12-14).

Як вбачається з листа Комунального підприємства «Муніципальна варта» Чернігівської міської ради №646 від 03.09.2018 року, під час проведення відпрацювання вулиці Танкістів міста Чернігова, на дорозі виявлений паркан, встановлений гр. ОСОБА_1 (а.с.20).

Актом перевірки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області встановлено, що ОСОБА_1 не були виконані вимоги припису щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки (а.с.18-19). Вказаний акт направлено до Чернігівської міської ради 18.10.2018 року для звернення до суду (а.с.17).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ст. 83 ЗК України землі, які, належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Згідно ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п.п. 1 п. «б» ч. 1 ст. 33 зазначеного Закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Стаття 212 Земельного кодексу України визначає, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» термін «самовільне зайняття земельної ділянки» викладено у такій редакції; - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За приписами ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи за самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2017 року, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зайняв та використовує земельну ділянку загальною площею 0,0374 га, яка розташована у АДРЕСА_1, із земель запасу Чернігівської міської ради (землі житлової та громадської забудови). А тому, відповідно ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вказані обставини не підлягають доказуванню.

Відповідачем не надано суду правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. Також ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження того, що Чернігівською міською радою, як розпорядником земель запасу, приймалось рішення про передачу вказаної земельної ділянки площею 0,0374 га по АДРЕСА_1, 36 у його власність або у користування.

За таких обставин, спірна земельна ділянка шляхом демонтажу дерев'яного паркану в добровільному порядку відповідачем не звільнена, у зв'язку з чим позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Відповідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких підстав з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 762 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 263, 264-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 83, 84, 125, 152, 211, 212 ЗК України, ст. 387 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Чернігівської міської ради до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки комунальної власності - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності площею 0,0374 га за адресою: АДРЕСА_1, 36 у м. Чернігові, шляхом демонтажу дерев'яного паркану.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн 00 коп судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 квітня 2019 року.

Позивач - Чернігівська міська рада (місцезнаходження: вул. Магістратська, буд.7, м. Чернігів, 14000, )

Відповідач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3)

Суддя Н. В. Маслюк