1Справа № 335/4372/19 2-з/335/48/2019
про повернення заяви про забезпечення позову
18 квітня 2019 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соляник А.В., ознайомившись із матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення моральної шкоди -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення моральної шкоди.
Дана заява підлягає поверненню заявникові з таких підстав.
Відповідно до п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.
Згідно з ч. 5 цієї ж статті, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу заяви про забезпечення позову фізичною особою встановлена ставка судового збору - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1 921 грн.
Разом з тим, до заяви платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 384 грн. не надано.
При цьому, заявницею також заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за звернення до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову до моменту ухвалення судового рішення по справі.
Вирішуючи дане питання, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Спеціальним законом в даному випадку є Закон України «Про судовий збір», відповідно до ч. 1 ст. 8 якого суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відповідно до клопотання заявника та доданих до нього документів про звільнення від сплати судового збору заявником не надано довідки про його доходи чи будь-яких інших документів, з яких вбачалось би перебування заявника у скрутному матеріальному становищі.
Інших підстав для звільнення від судового збору, визначених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», не встановлено.
З урахуванням викладеного, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не може бути задоволено судом.
Крім того, слід звернути увагу, що заявницею у поданій до суду заяві не вказано доказів належності рахунків в банківських та фінансових установах, які відкриті саме підприємством (відповідачем) та наявності на них грошових коштів у межах суми позову. При цьому, жодних клопотань про витребування необхідних доказів (як-то інформації про залишок коштів на рахунках, їх цільове призначення) заявниця не подавала.
Також заявниця не вказала аргументів на обґрунтування необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову як арешт коштів на розрахункових рахунках відповідача.
Крім того, в заяві відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.
Підсумовуючи викладене, заява про забезпечення позову не відповідає пп. 4, 5, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявниці, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи викладене вказана заява підлягає поверненню заявнику.
Керуючись ст.151, 153, 353 ЦПК України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення моральної шкоди повернути заявниці.
Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: А.В. Соляник