Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/175/19

Провадження №2/377/121/19

23 квітня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

У С Т А Н О В И В:

11 березня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачі просять усунути перешкоди у здійсненні ними прав власників жилого приміщення квартири № 38, розташованій в будинку № 2 Єреванського кварталу м. Славутич Київської області, по розпорядженню та користуванню належним їм на праві спільної часткової власності нерухомим майном, визнавши ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 38, розташованою в будинку № 2 Єреванського кварталу м. Славутич Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивачі є власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яку вони набули у спільну часткову власність на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28 грудня 2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області за реєстровим № 1675. Відповідно до умов укладеного договору продавці взяли на себе зобовязання звільнити квартиру від належних ним речей, та вирішити питання зняття з реєстраційного обліку осіб з цієї квартири не пізніше 11 січня 2019 року. Проте, до цього часу відповідач ОСОБА_3, яка не була співвласником спірного житлового приміщення, не знялася з реєстрації, що створює позивачам перешкоди у користуванні своєю приватною власністю у повному обсязі та реалізації прав на неї.

Ухвалою судді від 19 березня 2019 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 10 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 10 квітня 2019 року судове засідання було відкладено на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання відповідача, щодо якої немає відомостей про вручення їй повідомлення про дату, час і місце судового засідання, на 23 квітня 2019 року.

В призначене судове засідання позивачі не зявилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. До канцелярії суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник позивачів - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До канцелярії суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином відповідно до правил ст. ст. 128-130 ЦПК України, причини неявки відповідача до суду не відомі, клопотання про розгляд справи за її відсутності відповідач до суду не направила, відзиву на позов не подала.

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 23 квітня 2019 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області 28 грудня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за номером № 1675, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, придбали у ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в приватну спільну часткову власність жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджено, що право приватної спільної часткової власності позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно 28 грудня 2018 року було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області.

Відповідно до п. 12 вказаного договору купівлі-продажу квартири продавці взяли на себе зобовязання звільнити квартиру від належних ним речей, та вирішити питання зняття з реєстраційного обліку осіб з цієї квартири не пізніше 11 січня 2019 року.

Згідно довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 14.03.2019 року ОСОБА_3, відповідач у справі зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після набуття у власність даного житлового приміщення ОСОБА_1, як одним із власників та особою відповідальною за утримання квартири, 11.01.2019 року були укладені договори з КП «ЖКЦ» за № 536 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з КП «УЖКГ» за № 770 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, з КП «ОСОБА_6 - Водоканал» за № 862 про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, із використання внутрішньобудинкових систем.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачі, як власники жилого приміщення, після набуття його у власність не вступали ні в які договірні відносини з відповідачем, і, відповідно, не надавали їй ніякого права на подальше користування чи проживання у належному їм на праві власності жилому приміщенні.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд.

Як зазначено у ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 346 ЦК України право власності припиняється в результаті відчуження власником майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи те, що відповідач не вступала з новими власниками, позивачами у справі, в договірні відносини щодо встановлення порядку користування спірним жилим приміщенням, а останні не надавали їй такого права, крім того, умовами договору купівлі-продажу квартири передбачено вимогу зняття з реєстраційного обліку осіб з квартири за адресою спірного жилого приміщення, суд вважає, що є достатні підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування цим жилим приміщенням.

За таких обставин суд вважає, що необхідно усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ОСОБА_2 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування нею.

За змістом ст. 141 ЦПК України, ст. 1-4, ст. 6 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнені позивачі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3 особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1536 гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повне заочне рішення складено 23 квітня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька