02.05.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/453/19
Провадження № 2/533/225/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами позовного провадження)

02 травня 2019 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,

секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Козельщинського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права на земельну ділянку частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

03.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про визнання права на земельну ділянку площею 3,70 умовно кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Приліпської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, яка за життя належала ОСОБА_3 відповідно до акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 000929, в порядку спадкування за заповітом після померлої 07.01.2018 року ОСОБА_4.

На обґрунтування позову позивач зазначила, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке фактично прийняла його дружина ОСОБА_4, але своїх спадкових прав не оформила у звязку з відсутністю документів, які засвідчують право власності померлого на земельну частку (пай) площею 3,70 умовно кадастрових гектарів, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Приліпської сільської ради Козельщинського району Полтавської області.

Також, позивач в позові зазначила, що за життя ОСОБА_3 працював у КСП «Зоря» в с. Приліпка, Козельщинського району Полтавської області і при розпаюванні земель був внесений до списку під № 229 доданого до державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 000929 реєстраційний № 6 від 25.11.1995 року, яка розташована на території Приліпської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але сертифікат на право на земельну частку (пай) та державний акт на право приватної власності не земельну ділянку не видавався.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого заповідала все своє майно де б воно не було і з чого не складалось ОСОБА_1.

Далі, в позові позивач зазначила, що звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку як спадкоємець за заповітом після померлої 07.01.2018 року ОСОБА_4, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на землю.

Згідно ухвали суду від 04.04.2019 року вбачається, що по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 02.05.2019 року о 08 год 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилася, але направила заяву в якій прохала розглянути цивільну справу без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Козельщинського району Полтавської області в підготовче судове засідання не зявилася, але направила заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не зявився, але направив заяву в якій прохав розглянути цивільну справу без представника ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 13.06.1995 року помер ОСОБА_3, після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді право на земельну ділянку площею 3,70 умовно кадастрових гектарів, що розташована на території Приліпської сілької ради Козельщинського району Полтавської області та підтверджується державним актом на право колективної власності на землю серії ПЛ № 000929.

Згідно довідки, яку видано відділом у Козельщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, що на громадянина ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай), яка розташована на території Приліпської сільської ради Козельщинського району Полтавської області не видавався.

Відповідно до довідки з відділу у Козельщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області вбачається, громадянин ОСОБА_3 значиться у списку під № 229 громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю серії ПЛ № 000929 реєстраційний номер № 6 від 25.11.1995 року.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.ст. 5, 9, 17 Земельного кодексу України в редакції Закону № 2196-XII від 13 березня 1992 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, до компетенції сільських, селищних, міських Рад, на території яких розташовані земельні ділянки, належить передача земельної ділянки у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна.

Згідно ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94, право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 548, ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу.

Системний аналіз положень Розділу ІІ «Право власності» та Розділу VII «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до рішення ОСОБА_2 селищної ради Козельщинського району Полтавської області від 10.01.2018 року вбачається, що Приліпська сільська рада реорганізована шляхом приєднання до ОСОБА_2 селищної ради та вважається правонаступником всього майна, прав та обовязків Приліпської сільської ради.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3, спадкоємцем за законом на все його майно була його дружина ОСОБА_4, яка померла 07.01.2018 року. За життя ОСОБА_4 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управляння та володіння спадковим майном, але не оформила належним чином документи на отримання спадщини.

Також із матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_4 скала заповіт, згідно якого вбачається, що все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла позивачу ОСОБА_1

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст. ст. 1233, 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2018 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи, які засвідчує право власності померлого 13.06.1995 року ОСОБА_5.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов позивача підлягає задоволенню, оскільки визнання права на земельну ділянку частку (пай) в порядку спадкування за заповітом не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 525, 526, 534, 548, 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), ст.ст. 1216-1218, 1233, 1235, 1236 ЦК України, ст. 81 ЗК України, ст.ст.12, 14, 19, 76, 141, 142, 189-200, 206, 247, 263-265, 268, 354-355, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Козельщинського району Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права на земельну ділянку частку (пай) в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право на земельну частку (пай), яка за життя належала померлому 13 червня 1995 року ОСОБА_3, як члену Колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря», відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 000929, що знаходиться на території ОСОБА_2 селищної ради (колишньої Приліпської сільської ради) Козельщинського району Полтавської області, площею 3,70 умовно кадастрових гектарів, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після померлої 07.01.2018 року ОСОБА_4.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову на підставі квитанції № 32714 від 02.04.219 року, що становить 562,50 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя