Дата документу 24.04.2019 Справа № 310/5379/17
Запорізький апеляційний суд
Є. у. № 310/5379/17 Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко А.І.
№ провадження Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого: Воробйової І.А.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2018 року у складі судді Крамаренко А.І. у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, який уточнила під час розгляду справи та остаточно просила стягнути з Комунального підприємства "Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" на її користь заборгованість з заробітної плати в розмірі 31376,02 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати в розмірі 25122,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07.08.2006 року по 30.11.2014 року вона працювала у відповідача на виробничій дільниці "Шахтарськтепломережа", яка не має статусу юридичної особи та перебуває у складі КП "Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго".

Починаючи з червня 2014 року заробітна плата їй виплачувалась нерегулярно і заборгованість склала: червень 2014 року - 7337,46 грн., липень 2014 р. - 8390,47 грн., серпень - 7647,92 грн., жовтень 2014 р. - 859,08 грн., а всього 31376,02 грн.

Окрім того, відповідач має сплатити їй компенсацію заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, розмір якої обрахований нею у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року та складає 25122,12 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права просила скасувати рішення суду першої інстанції повністю, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначила, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було встановлено обставин, які мали значення для вирішення справи, а тому суд зробив висновки, які в дійсності не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим невірно застосував норми матеріального права. ОСОБА_3 вважає, що судом першої інстанції було винесено рішення, яке засноване на припущеннях.

Представником відповідача по справі в особі в.о. генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» Онипченко Е.А. до Запорізького апеляційного суду був наданий відзив на апеляційну скаргу, зі змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти апеляційної скарги ОСОБА_3 зважаючи на те, що при ухваленні рішення по справі судом першої інстанції було вірно з'ясовані та встановлені всі обставини справи, при ухвалені рішення судом були дотримані всі вимоги закону, доводи апеляційної скарги не відповідають дійсності, позивачем не надано жодного доказу у підтвердження своїх позовних вимог, а тому представник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, Бердянський міськрайонний суд Запорізької області виходив з того, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Із зазначеними висновками погоджується і колегія суддів.

Так з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 07.08.2006 року по 30.11.2014 року працювала у виробничій дільниці «Шахтарськтепломережа» КП «Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», звільнена була на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Структуру заробітної плати визначено у ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Згідно положень частини шостої ст. 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» заходами, які спрямовані га забезпечення реальної заробітної плати за виконану роботу є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку , встановленому чинним законодавством.

Вирішуючи позов в частині позовних вимог про стягнення на користь позивача заборгованості із заробітної плати за червень - жовтень 2014 року в розмірі 31376 грн. 02 коп., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що надані стороною позивача докази щодо наявності заборгованості по заробітній платі у вигляді табуляграм за червень - серпень 2014 року та індивідуальної відомості про застраховану особу з системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України не є належним та допустимими.

Вказані документи не відображають стан заборгованості на день звільнення.

Табуляграми не є первинними документами бухгалтерської звітності, не містять жодних обов'язкових для бухгалтерських документів реквізитів та не відображають стан розрахунків з позивачем в період з дати їх видачі до дати звільнення.

Постановою Правління Національного банку України від 06.08.2014 року №466 всім банкам України наказано призупинити здійснення усіх видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою, а тому роботодавець з серпня 2014 року не мав можливості здійснити перерахунок коштів на картковий рахунок позивача з незалежних від нього обставин і тому розрахунок з робітниками міг бути здійсненим лише готівкою через касу підприємства.

Окрім того, відповідно до довідки ОКП «Донецьктеплокомуненерго» від 20.10.2017 року, за даними бухгалтерського обліку підприємства заборгованість з виплати заробітної плати перед працівником ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Шахтарськтепломережа» ОСОБА_3 станом на 20.10.2017 року відсутня.

Таким чином, матеріали справи не дають підстав вважати доведеним наявність заборгованості відповідача по заробітній платі перед позивачем за період з червня по жовтень 2014 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, та дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Наведені у апеляційній скарзі доводи та надані додаткові докази не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, такі доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції по суті вирішення справи є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем належним чином.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 липня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 2 травня 2019 року.

Головуючий: І.А. Воробйова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А. Онищенко