РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/295/19

Провадження № 2/700/205/19

25 квітня 2019 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкур С.Д.

при секретарі: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу 700/295/19 , провадження № 2/700/205/19 за позовом ОСОБА_1 до Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власностиі на спадкове майно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.07.1997 року помер ОСОБА_2 полікарпович. Вона спільно проживала з померлим без укладення шлюбу до моменту його смерті протягом більш ніж 20 років та вела спільне господарство. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площею 3,49 га, що розташована в адмінмежах Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області. Спадщину вона прийняла шляхом спільного проживання, а заяву про прийняття спадщини направила до Лисянької державної нотаріальної контори 9 квітня 2018 року. У звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) вона не має змоги оформити свої спадкові права нотаріально та змушена звернутися до суду і просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 3,49 га, що знаходиться в адмінмежах Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявилася, але направила суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Боярської сільської ради в судове засідання не зявився, напавили суду телефонограму, в якій просили справу розглянути без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Боярською сільською радою Лисянського району Черкаської області 25.07.1997 року ОСОБА_2 помер 25.07.1997 року.

Із довідки виконавчого комітету Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області № 35 від 08.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 проживала більше 20 років з ОСОБА_2, який помер 25.07.1997 року за адресою вул. Ярового, 56 с. Боярка Лисянського району Черкаської області і похоронила його за свій рахунок.

Отже, згідно ст. 1264 ЦК України, позивачка є спадкоємцем майна померлого у четверту чергу, оскільки проживала з померлим однією сімєю більше пяти років.

Згідно довідки відділу у Лисянському районі Головного управління Держгеокадастру № 19-23-0.290-30/107-19 від 06.02.2019 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Боярської сільської ради зареєстровано за № 270 сертифікат на імя ОСОБА_2 серія ЧР № 0117938 від 14.01.1997 року площею 3,49 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видано ОСОБА_2, про що свідчить запис у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Довідкою виданою виконавчим комітетом Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області № 292 від 15.08.2018 року підтверджується, що згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) ЧР № 0117938 виданого 13.01.1997 року Лисянською РДА за ОСОБА_2, який помер 25.07.1997 року рахується земельна частка (пай) площею 3,49 га, що розташована в адмінмежах Боярської сільської ради.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд.X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

У разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивачем додано до матеріалів справи копію сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0117938 на імя ОСОБА_2 від 14.01.1997 року площею 3,49 умовних кадастрових гектарів.

Вказане свідчить про фактичне прийняття спадщини позивачкою, оскільки остання володіла правовстановлюючим документом на спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 не має, що підтверджується повідомленням Лисянської державної нотаріальної контори №659/01-16 від 29 березня 2019 року.

В той же час, суд не може погодитись з доводами позивачки щодо визнання права власності на земельну ділянку, оскільки померлий не мав права власності на земельну ділянку, а мав лише право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Тому, в частині визнання права власності саме на земельну ділянку необхідно відмовити.

Виходячи з викладеного, та керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 78, 79, 89, 264, 265, 351, 352, 354, 355, ЦПК України, ст. 524, 548, 549 ст. 524 ЦК Української РСР 1963р, ст. 152 Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Боярської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жителькою с. Боярка Лисянського району Черкаської області вул. Ярового, 56, право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ярового с. Боярка Лисянського району Черкаської області в розмірі 3,49 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0117938, виданого 13.01.1999 Лисянською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 14.01.1997 року за № 270, на імя ОСОБА_2, який помер 25.07.1997 року.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур