№ 317/35/16-ц
№/п 6/317/27/2019

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді - Ачкасова О.М., при секретарі - Малієнко Д.В.,

за участю державного виконавця - Дениско С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя цивільну справу за подання державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_1, про примусове проникнення до житла,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання в.о. начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, боржник ОСОБА_2, стягувач ОСОБА_3, про примусове проникнення до житла.

Подання обґрунтоване тим, що 23.11.2016 року до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управляння юстиції у Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_3 щодо примусового виконання виконавчого листа № 317/35/16-ц, виданого 10.11.2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 4217583,78 гривень.

Постановою від 24 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого документа; копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження, АСВП 52963347.

Протягом листопада 2016 року серпня 2018 року державним виконавцем вжито ряд заходів, спрямованих на примусове виконання вказаного виконавчого листа накладено арешт на майно боржника, зроблено запити щодо наявності у боржника майна, неодноразово здійснювались виїзди за місцем мешкання боржника, подано заяву про вчинення боржником кримінального правопорушення за статтею 382 КК України, накладався арешт на грошові кошти боржника на банківських рахунках та інше, про що детально зазначено в матеріалах подання та доповненні до подання.

У березні 2018 року заступником начальника Запорізького районного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 подано на розгляд до Хортицького районного суду м. Запоріжжя подання щодо обмеження боржника у виїзді за кордон, яке задоволено ухвалою суду від 23 березня 2018 року, яка, в свою чергу, скасована постановою Апеляційного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року.

На сьогоднішній день ОСОБА_2 рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2018 року виконав частково, сплативши 500,00 грн. за квитанцією № ПН1800 від 18 червня 2018 року. Постанови державного виконавця боржником проігноровані, на телефонні дзвінкі він не відповідає. Вказане свідчить про ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Запорізького районного суду Запорізької області, що унеможливлює примусове виконання вищезазначеного рішення і є підставою для звернення до суду.

Державний виконавець у судовому засіданні подання підтримала, просила суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

10.11.2016 Запорізьким районним судом Запорізької області видано виконавчий лист № 950 по справі № 317/35/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 4217583,78 грн.

24.11.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа. Однак доказів про отримання ОСОБА_2 вказаної постанови матеріали справи не містять.

Згідно з п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Так, державний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла ОСОБА_2 за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Степова, 68.

Проте, в поданні державним виконавцем зазначено, що боржник з 22.03.2018 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

При цьому, відомості щодо подання про примусове проникнення до житла у м. Запоріжжі, в якому наразі мешкає боржник, відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується положеннями ст. 30 Конституції України та ст. 311 ЦК України, відповідно до яких не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання субєкта подання про примусове проникнення до житла боржника, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 був повідомлений про відкриття виконавчого провадження та про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії, про необхідність вчинення дій щодо доступу до житла для подальшої перевірки та виявлення майна, про ухилення боржника від виконання зобовязань. Доказів того, що ОСОБА_2 отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження матеріали справи також не містять.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла передбачено Загальною декларацією прав людини 1948 року, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року, котрі згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно має служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а має бути розумна співмірність між використовуваними інструментами й тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення в справі «АГОСІ проти Обєднаного Королівства»).

Таким чином, за відсутності достовірних даних про ознайомлення ОСОБА_2 з відкритим виконавчою службою відносно нього виконавчим провадженням, відсутні підстави стверджувати, що боржник свідомо ухиляється від виконання судового рішення, і відповідно відсутні підстави для ухвалення судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Окрім цього, в матеріалах справи наявні квитанції про часткову сплату боржником 18.06.2018 боргу у сумі 500,00 грн. та 30.08.2018 у сумі 510,00 грн., матеріали з посиланням про те, що наміру ухилятися від виконання судового рішення боржник не має, а про наявність виконавчого провадження дізнався лише у квітні 2018 року.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року, ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2019 року було скасовано, у задоволенні подання Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_2 також відмовлено.

Крім того, зі змісту подання та доданих матеріалів вбачається, що право власності на будинок за адресою: вул. Степова 68, с. Сонячне, Запорізького району Запорізької області, як зазначає державний виконавець в своєму поданні, на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області зареєстроване за ОСОБА_4, далі з тексту того ж подання державним виконавцем зазначено, що той же будинок та земельна ділянка за тією ж адресою на праві приватної власності належить боржнику - ОСОБА_2 Крім того, в поданні державним виконавцем зазначено також житловий будинок літ-А за адресою: вул. Степова 68, с. Сонячне, Запорізького району Запорізької області, який також зареєстрований і за боржником і за ОСОБА_4.

Отже, в поданні та долучених до нього доказах суд вбачає протиріччя, щодо власника житлового будинку, до якого просить проникнути державний виконавець, з метою недопущення порушення прав особи, а саме - ОСОБА_4, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла, оскільки державний виконавець не довів та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник свідомо ухилявся від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а висновок державного виконавця про перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до житла є передчасним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259-261, 353, 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_1, про примусове проникнення до житла відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду буде складено через пять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Суддя: О.М. Ачкасов