ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/13402/18

Головуючий у першій інстанції - Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/567/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів та моральної шкоди, -

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», в якому просив стягнути з останнього на його користь незаконно списані з його карткового рахунку грошові кошти у розмірі 7 833,04 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Позов обґрунтовував тим, що для отримання заробітної плати між сторонами було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку № НОМЕР_2. 10.09.2018, 08.10.2018, 09.11.2018 після зарахування на вказаний картковий рахунок заробітної плати відповідачем було здійснено списання коштів з цього рахунку в розмірі 542,22 грн та 1 933,06 грн, 2 653,10 грн, 2 704,65 грн відповідно. На письмові звернення позивача АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що вказані грошові кошти були списані з рахунку ОСОБА_2 шляхом договірного списання відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, тобто на погашення заборгованості за кредитним договором. Вважає, що відповідач безпідставно списав грошові кошти з його картки та позбавив можливості ними користуватись, оскільки ніякої згоди на списання коштів з карткового рахунку НОМЕР_1 для погашення заборгованості за користування кредитом він не давав.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність, необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування норм матеріального права та порушення вимог процесуального закону, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заявник наголошує, що грошові кошти були списані відповідачем безпідставно, оскільки розпорядження на списання грошових коштів з його карткового рахунку на погашення кредитної заборгованості він не надавав, з правилами надання банківських послуг його ніхто не ознайомлював, рішення суду про наявність заборгованості за кредитним договором немає, із сумою, яку вимагає сплатити відповідач на його користь, він не згоден.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі у випадку, встановленому п. 10 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що 08.09.2014 між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» (в подальшому назву змінено на АТ КБ "ПриватБанк") в письмовій формі укладено Договір про надання банківських послуг, шляхом підписання позивачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил про надання банківських послуг в ПриватБанку, які були затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256. Позивач в заяві підтвердив, що: «Я згоден з тим, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною і банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами. Примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздруківки з офіційного сайту www.pb.ua. Я зобов'язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку www.pb.ua. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту мені роз'яснені і зрозумілі, пам'ятка про умови кредитування мною отримана».

Відповідно до умов вищевказаного договору про надання банківських послуг 08.09.2014 позивач отримав платіжну картку «Кредитка «Універсальна», а в подальшому 10.08.2018 платіжну дебетну картку «Картка для виплат» для зарахування заробітної плати за місцем роботи.

Пунктами 2.1.1.3.5, 2.1.5.14 Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків Клієнта на погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, по кредитах, по яким Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта (в тому числі який є працівником Банку, який наніс йому шкоду) у вигляді невиконаних зобов'язань перед Банком.

З огляду на те, що позивач заперечує надання згоди на списання коштів зі свого карткового рахунку, що передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг, постає питання: чи становлять Умови та Правила надання банківських послуг складову частину кредитного договору, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, вони не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту, чи іншу спірну умову у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року справу № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що колегія суддів Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з тих підстав, що вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14.

У справі № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, та справі, яка переглядається Чернігівським апеляційним судом за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк» наявні подібні правовідносини, тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі.

Розгляд справи № 342/180/17-ц ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 призначено на 22.05.2019 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі № 750/13402/18 до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 342/180/17-ц.

Керуючись ст. 252 ч.1 п.10, 253 ч.1 п.14, 260, 261, 368, 381 ч. 2, 390 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Зупинити апеляційне провадження у справі № 750/13402/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів та моральної шкоди, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17-ц.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: