Справа № 177/2354/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

17 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Пустовіта О.Г. секретаря судового засідання Мігрін Н.С.; за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути на свою користь заборгованість по Договору позики в сумі 264 765 грн.00 коп.; стягнути з ОСОБА_2 на свою користь проценти за користування грошовими коштами в сумі 123 128 грн.46 коп.

В обґрунтування позову вказав, що 16 серпня 2015 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 10 000,00 доларів США для розвитку ТОВ «ОСОБА_3 Люкс» , про що відповідач видав розписку, при цьому відповідач зобовязати повернути суму позики до 31.12.2015 року. Станом на 28.12.2015 року відповідачем було повернуто 500 доларів США. У встановлені строки відповідач борг в сумі 9500 доларів США не поверну. Матеріальна шкода , що завдана Позивачу складає 9500,00 дол. США , що станом на 07.12.2018 року становить 264 765,00 грн. за офіційним курсом НБУ , що на день розрахунку звернення становить 27,87 грн. до 1 дол. США. В результаті нарахування процентів за весь період користування грошовими коштами позивача сума процентів становить 123 128,46 грн. Таким чином загальна сума заборгованості становить 387 893 грн.46 коп. , а також просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 3878,94 грн., сплачений ним при зверненні до суду.

Ухвалою суду від 31 січня 2019 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив задовольнити, з підстав викладених в позові. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, судовими повістками про виклик. Від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Правом на написання відзиву відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено,що кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до змісту розписки від 16 серпня 2015 року ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США строком до 31.12.2015 року, для розвитку підприємства ТОВ «ОСОБА_3 Люкс».

Згідно розрахунку процентів, що нараховуються відповідно до розписки від 16.08.2015 року, період нарахування з 01.01.2016 р. по 07.12.2018 року: сума боргу 9500,00 доларів США , сума процентів в гривнях за офіційним курсом НБУ, що на день розрахунку 07.12.18 становить 27,87 грн. до 1 дол. США складає 123 128,46 грн.

Згідно положень с.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1ст. 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в ч.2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З розписки від 16.08.2015 року вбачається, що сторонами погоджено повернення позики 31.12.2015 року.

Позивач стверджує, що борг у визначену дату повернутий не був, отже позивач отримав має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Отже відповідачем станом на 28.12.2015 року було повернуто 500 доларів США, суд погоджується з розміром позовних вимог, заявлених позивачем, тобто 9500,00 дол. США , що станом на 07.12.2018 року становить 264 765,00 грн. за офіційним курсом НБУ , що на день розрахунку звернення становить 27,87 грн. до 1 дол. США, в результаті нарахування процентів за весь період користування грошовими коштами позивача сума процентів становить 123 128,46 грн. Таким чином загальна сума заборгованості становить 387 893 грн.46 коп.

Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).

При цьому, відповідно до вимог ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3878,94 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268, 280-283 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по Договору позики в сумі 264 765 грвиень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користуванням грошовими коштами в сумі 123128 гривень 46 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3878 гривень 94 копійки.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: 04212, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 50042, АДРЕСА_2.

Повний текст рішення складено 25 квітня 2019 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт