Житомирський апеляційний суд
Категорія 55 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/10594/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Вібросепаратор», третя особа - Дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства «Вібросепаратор» «ВС-Партнер», про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 лютого 2019 року, постановлене під головуванням судді Чішман Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути в порядку субсидіарної відповідальності з Публічного акціонерного товариства «Вібросепаратор» 263573 грн. 61 коп. заборгованості по заробітній платі, розмір та складові якої встановлені рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26.05.2016 року у справі № 295/1211/16-ц.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з наказом № 61-К від 21.07.2014 року його було звільнено з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» у зв'язку зі скороченням штату. Оскільки на момент його звільнення з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» утворилась заборгованість по заробітній платі, то на початку 2016 року він був змушений звернутися до Богунського районного суду м.Житомира із позовом про стягнення з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» невиплаченої заробітної плати та компенсаційних виплат.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 26.05.2016 року стягнуто з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» на його користь заборгованість в сумі 263573 грн. 61 коп. Проте, на рахунках боржника відсутні грошові кошти та відсутнє майно, а тому виконати рішення суду за рахунок безпосереднього боржника неможливо.

Позивач вважає, що в даному випадку ПАТ «Вібросепаратор», який є засновником боржника, в силу вимог ст. ст.126,176, ГК України та ст. 619 ЦК України несе субсидіарну відповідальність.

ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» та ПАТ «Вібросепаратор» є юридичними особами, пов'язаними між собою відносинами економічної та організаційної залежності у формі участі в статутному капіталі та управлінні. При цьому, оскільки за рахунок 100 % участі контролюючого підприємства, яким є ПАТ «Вібросепаратор» в статутному капіталі ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер», між підприємствами встановлені відносини контролю-підпорядкування. У звязку з непогашенням заборгованості основним боржником, позивач вважає за можливе звернутися з позовом до субсидіарного боржника, яким є ПАТ «Вібросепаратор».

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Вібросепаратор», третя особа - ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер», про стягнення боргу із субсидіарного боржника відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що рішення Богунського районного суду м.Житомира від 26.05.2016 року по справі №295/1211/16-ц на даний час не виконане. Боржник за вказаним судовим рішенням є дочірнім підприємством ПАТ «Вібросепаратор», однак судом не враховано, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова субсидіарна відповідальність іншої особи. В свою чергу, відповідно до п.6.1 Статуту ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер», вищим органом управління підприємства є саме ПАТ «Вібросепаратор». А тому, на думку апелянта ПАТ «Вібросепаратор» є належним відповідачем у даній справі.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу.

Представник відповідача не визнала доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать, що позивач перебував у трудових відносинах з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» та відповідно до наказу № 61-К від 21.07.2014 року його було звільнено на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 26.05.2016 року стягнуто з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 263573 грн. 61 коп., яка складається з проіндексованого боргу із невиплаченої зарплати 11850,15 грн.; компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з грудня 2010 року по липень 2014 року в розмірі -7647,24 грн.; компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів згідно постанови № 159 за період з 22.07.2014 року по листопад 2015 року в розмірі -175028,05 грн.; компенсованої станом на листопад 2015 року не нарахованої та не сплаченої вихідної допомоги 4549,97 грн.; та розміру щомісячної компенсації за період з грудня 2015 року по березень 2016 року в сумі 64268,25 грн. (а.с. 7-9).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дочірнє підприємство Публічне акціонерне товариство «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» є юридичною особою (а.с. 14-17).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ДП «ВС Партнер» як відокремлена юридична особа, повинне нести відповідальність у спірних правовідносинах, а ПАТ «Вібросепаратор» є лише контролюючим та засновницьким органом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як визначено ч.1 та 2 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 від 01.09.2017 року повернуто стягувачеві виконавчий лист №295/1211/16-ц, виданий 19.08.2016 року Богунським районним судом м. Житомира на підставі рішення від 26 травня 2016 року, у зв'язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення. Також зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 01.09.2020 року (а.с.11).

Отже, позивач перебував у трудових відносинах з ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер». Трудовий спір, який виник між ними, був вирішений в судовому порядку. Рішення суду з даного питання набрало законної сили.

Посилання позивача на наявність підстав для стягнення з відповідача заподіяної шкоди через невиконання ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» рішення суду є безпідставним, оскільки після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами у справі, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені Законом України « Про виконавче провадження».

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 лютого 2019 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 26 квітня 2019 року.