У Х В А Л А

Справа № 624/6/18

Провадження № 2/634/41/19

"25" квітня 2019 р. смт. Сахновщина Харківської області

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області: Нестеренко О.С.

за участю секретаря судового засідання Дороніної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПП «Агропрогрес» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПП «Агропрогрес» до ОСОБА_1, третя особа: в.о. обовязків державного нотаріуса Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_2, третя особа: Кегичівська РДА Харківської області про визнання свідоцтва про спадщину за законом недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла заява ПП «Агропрогрес» про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПП «Агропрогрес» до ОСОБА_1, третя особа: в.о. обовязків державного нотаріуса Кегичівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_2, третя особа: Кегичівська РДА Харківської області про визнання свідоцтва про спадщину за законом недійсним .

Позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Кегичівській селищній раді Харківської області приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою площею 4,6532 га, кадастровий номер: :07:000:0100, що розташована на території Кегичівської селищної ради Харківської області, а також шляхом заборони державним та комунальним органам державної реєстрації вчиняти будь-які дії стосовно вказаної земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши заяву про забезпечення позову та додані позивачем до неї документи, прийшов до наступного.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151,152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК(судовий секвестр).

Аналізуючи встановлені вище фактичні обставини у справі суд приходить до висновку, що прийняття рішень Кегичівською селищною радою з приводу спірної земельної ділянки, як є предметом даного позову, в подальшому може істотно ускладнити виконання рішення суду в частині оформлення права власності та користування цією земельною ділянкою, у зв'язку з чим можуть виникнути безпідставні правові наслідки для певного кола осіб, щодо користування або власності зазначеними спірними земельними ділянками.

У зв'язку з викладеним, суд вважає вимогу позивача ПП «Агропрогрес» про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями151,152,153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ПП «Агропрогрес» про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Кегичівській селищній раді Харківської області приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою площею 4,6532 га, кадастровий номер: :07:000:0100, що розташована на території Кегичівської селищної ради Харківської області, а також шляхом заборони державним та комунальним органам державної.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя :

Копія вірна.Суддя