КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/2223/15-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1615/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Баходіра Бекмурадовича на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року, постановлену під головуванням судді Грегуль О.В., по справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Баходіра Бекмурадовича, стягувач ОСОБА_4,-

в с т а н о в и в :

06 березня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, уточнивши яку зазначила, що 14 лютого 2018 року їй стало відомо про проведення 05 квітня 2016 року державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєвим Б.Б. дій у виконавчому провадженні №50438104 з примусового виконання виконавчого листа № 754/2223/15-ц, виданого 09 лютого 2016 року Деснянським районним судом міста Києва щодо виконання рішення суду про зобов'язання ОСОБА_3 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_4

Після проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №50438104, державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєвим Б.Б. було відкрито виконавче провадження № 50902616 з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_3. виконавчого збору у розмірі 1020 грн.

ОСОБА_3 вказувала, що жодного разу не порушувала рішення Деснянського районного судом міста Києва про зобов'язання припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_4, а тому, посилаючись на порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», просила визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. та скасувати постанову від 12 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50902616 з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у розмірі 1020 грн. (а.с.1-6, 72-77)

Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєв Б.Б. подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3. в повному обсязі. (т.1 а.с.99-101)

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року скаргу задоволено, визнано неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Ельбабаєва Б.Б. щодо виконання виконавчого листа № 754/2223/15 від 09 лютого 2015 року і щодо відкриття виконавчого провадження № 50902616 з примусового виконання постанови № 50902616 від 12 квітня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 1020 грн. та визнано неправомірною і скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ЕльбабаєваБ.Б. № 50902616 від 12 квітня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в сумі 1020 грн. Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладено на державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. (т.1 а.с.232, 234-235)

В апеляційній скарзі державний виконавець відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Ельбабаєв Б.Б. посилаючись на незаконність ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року, просив її скасувати та відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця. На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд неповно з'ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про задоволення скарги ОСОБА_3. (т.2 а.с.2-8)

Особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази, розгляд справи відкладався за поданими клопотаннями ОСОБА_3, заяви ОСОБА_3 про відводи були розглянуті встановленим порядком. (т.2 а.с. 144-185)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 31 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2015 року, у справі №754/2223/15-ц позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задоволено частково та визнано неправомірними та такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_4 відомості зазначені в мережі Інтернет, а саме на сайті http://nashkiev.ua, у соціальних мережах «вконтакте» та «одноклассники» відомості щодо ОСОБА_4, а також зобов'язано ОСОБА_3 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_4 (т.1 а.с.219-229)

На виконання зазначеного рішення суду у справі №754/2223/15-ц, 09 лютого 2016 року Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист. (т.1 а.с.107-108)

За заявою представника стягувача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 від 02 березня 2016 року, постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві ЕльбабаєваБ.Б. від 11 березня 2016 року відкрито виконавче провадження №50438104 з виконання виконавчого листа №754/2223/15 виданого Деснянським районним судом міста Києва про зобов'язання ОСОБА_3 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_4 (т.1 а.с.104-106, 110-111)

Згідно акту державного виконавця, 05 квітня 2016 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Ельбабаєвим Б.Б., у присутності стягувача ОСОБА_4 та боржника ОСОБА_3, у виконавчому провадженні №50438104 було вчинено виконавчі дії, а саме зачитано та доведено до відома боржнику ОСОБА_3 резолютивну частину виконавчого листа №754/2223/15 виданого 09 лютого 2016 року Деснянським районним судом міста Києва. Зазначено, що рішення суду виконано. (т.1 а.с.120)

Постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Ельбабаєва Б.Б. від 12 квітня 2016 року у виконавчому провадженні №50438104 стягнуто з боржника ОСОБА_3 виконавчий збір у розмірі 1020,00 грн. (т.1 а.с.122)

Також, постановою державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Ельбабаєва Б.Б. від 12 квітня 2016 року, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, що була чинною на час винесення постанови), закінчено виконавче провадження №50438104, а постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій винесено в окреме провадження. (т.1 а.с.127-128)

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 жовтня 2016 року № 1404-VIII (в подальшому за текстом - Закон № 1404-VIII) та зміни до ЦПК України, внесені відповідно до цього Закону.

Оскільки ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця у березні 2018 року, на спірні правовідносини поширюється саме Закон № 1404-VIII, згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такі правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), у справі №127/9870/16-ц (провадження № 14 - 166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18).

Враховуючи вищевикладене, скарга ОСОБА_3 на дії та рішення (постанову) державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. щодо стягнення виконавчого збору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку про розгляду скарги ОСОБА_3 по суті.

З цих підстав та з огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів судом апеляційної інстанції. Доводи ОСОБА_3 про зловживання процесуальними правами з боку державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б., колегія суддів визнала неспроможними та відхилила.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, визначених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч. 2 ст. 377 ЦПК України).

За таких обставин та вимог ч. 1 ст. 377 ЦПК України, ухвала районного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне повідомити ОСОБА_3, що розгляд поданої скарги віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо інше не передбачено законом, у разі закриття провадження у справі судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина сьома статті 141 ЦПК України).

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (пункт 5 частини першої статті 7 Закону України 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір»).

Такого клопотання матеріали справи не містять.

Керуючись ст. 367, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч.ч. 1, 2 ст. 377, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Баходіра Бекмурадовича - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 грудня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Баходіра Бекмурадовича, стягувач ОСОБА_4 - закрити.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 26 квітня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова