Номер провадження: 22-ц/813/2797/19
Номер справи місцевого суду: 522/3119/18
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», Державного реєстратора Демченко Сергія Олександровича Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»; ОСОБА_5; ОСОБА_2; ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину, застосування наслідків недійсності правочину, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, про скасування запису в державному реєстрі,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року, ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ТОВ «Кей- Колект», Державного реєстратора Демченко С.О. Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи: ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, в якому з урахуванням остаточних уточнень (а.с.3-10, 53-60, 93-108) просила суд визнати недійсним вчинений ТОВ «Кей -Колект» правочин щодо набуття права власності на квартиру НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Ситніковою Ю.Д. та зареєстрованого за №5382; застосувати наслідки недійсності правочину та повернути у власність ОСОБА_3 квартиру НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; визнати противоправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36949480 від 07.09.2017 року, винесене Демченко С.О. - державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про державну реєстрацію права власності на квартиру НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект»; скасувати запис в державному реєстрі прав власності про право власності на квартиру НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 за № 12052406 від 04.09.2017 року згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36949480 від 07.09.2017 року, винесеного Демченко С.О. - державним реєстратором Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та витребувати у ОСОБА_5 квартиру НОМЕР_1, у ОСОБА_2 квартиру НОМЕР_2, у ОСОБА_6 квартиру НОМЕР_3, які розташовані в АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_4) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» (м. Київ, вул. Іллінська, 8), Державного реєстратора Демченко Сергія Олександровича Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (Одеська область, Роздільнянський район, с.Єреміївка, Єреміївська сільська рада), треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21-А); ОСОБА_5 (АДРЕСА_1); ОСОБА_2 (АДРЕСА_2); ОСОБА_6 (АДРЕСА_3), про визнання недійсним правочину, застосування наслідків недійсності правочину, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, про скасування запису в державному реєстрі - задоволено.

Накладено арешт на квартиру НОМЕР_1, квартиру НОМЕР_2, квартиру НОМЕР_3 які розташовані в АДРЕСА_1, до розгляду справи по суті.

Ухвалою цього ж суду від 12 липня 2018 року внесено виправлення в ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 11 липня 2018 року та зазначено вірним в ухвалі від 11 липня 2018 року, що ОСОБА_5; ОСОБА_2; ОСОБА_6 є відповідачами по справі, коли вказані як треті особи (а.с. 127).

Не погоджуючись з ухвалою суду від 11 липня 2018 року, ОСОБА_2 13 серпня 2018 року подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити заявнику у задоволенні клопотання про накладення арешту в повному обсязі.

При цьому, 22 серпня 2018 року, ОСОБА_2 подала до місцевого суду клопотання про зняття арешту, накладеного вищевказаною ухвалою від 11 липня 2018 року. (а.с. 141-142).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 жовтня 2018 рокуклопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року про забезпечення позову - задоволено. Поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року про забезпечення позову. Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей- Колект», Державного реєстратора Демченко Сергія Олександровича Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»; ОСОБА_5; ОСОБА_2; ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину, застосування наслідків недійсності правочину, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, про скасування запису в державному реєстрі, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2018 року призначено розгляд вищевказаної цивільної справи у приміщенні апеляційного суду Одеської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеди С.М., що є підставою для прийняття справи до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», Державного реєстратора Демченко Сергія Олександровича Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»; ОСОБА_5; ОСОБА_2; ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину, застосування наслідків недійсності правочину, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, про скасування запису в державному реєстрі, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року, яку було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 18.04.2019 року о 13год.00хв.

До суду апеляційної інстанції з'явилися представники позивача ОСОБА_3 - адвокат Сокалюк В.П. та адвокат Ксенофонтов Є.С., інші учасники справи до суду не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з'явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважав, що співмірним забезпеченням позову, як накладення арешту на спірні квартири, суд захищає законні інтереси позивача.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Так, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1, 4постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Також, відповідно до роз'яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідачів, в якому просила суд: визнати недійсним правочин щодо набуття права власності на квартиру НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; застосувати наслідки недійсності правочину та повернути у власність ОСОБА_3 квартиру НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; визнати противоправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень права власності на квартиру НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект»; скасувати запис в державному реєстрі прав власності про право власності на квартиру НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 та витребувати у ОСОБА_5 квартиру НОМЕР_1, у ОСОБА_2 квартиру НОМЕР_2, у ОСОБА_6 квартиру НОМЕР_3, які розташовані в АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_3

Тобто, предметом спору по даній справі є квартира, яка належала позивачу на праві власності, яка в подальшому була розділена, а тому з метою забезпечення позову, ОСОБА_3 просила суд накласти арешт на спірні квартири.

Також матеріалами справи встановлено, що позивачем ОСОБА_3 неодноразово до суду подавалися заяви про забезпечення позову (а.с 19-20, 48-49, 72-73).

Остання заява була мотивована тим, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна, довідка №129362856 від 02.07.2018 року, довідка №129359067 від 02.07.2017 року, довідки №129364929 від 02.07.2017 року, квартира НОМЕР_1, в АДРЕСА_1, була відчужена 28.02.2018 року ОСОБА_2 В'ячеславові, яка провела поділ зазначеної квартири на три частки: квартира НОМЕР_1, кватира НОМЕР_2, квартира НОМЕР_3.

В подальшому право приватної власності на нерухоме майно було зареєстровано: 29.03.2018 року на ОСОБА_2 квартира НОМЕР_2; 24.04.2018 року на ОСОБА_5 квартира НОМЕР_1; 27.04.2018 року на ОСОБА_6 квартира НОМЕР_3, які розташовані в АДРЕСА_1.

11.07.2018 року, в межах розгляду даної справи судом першої інстанції накладено арешт на квартиру НОМЕР_1, квартиру НОМЕР_2, квартиру НОМЕР_3 які розташовані в АДРЕСА_1, до розгляду справи по суті.

Враховуючи встановлене, доводи позивача викладені у заяві про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки між сторонами дійсно виник спір про право та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі про те, що дані заходи вжиття забезпечення позову були прийняті судом передчасно та на даний час не існує загрози утруднення або неможливості у майбутньому виконати рішення суду, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на те, що як вбачається з матеріалів даної справи, 28.02.2018 року спірна квартира вже була відчужена відповідачем ТОВ «Кей - Колект» - ОСОБА_2, яка після цього, в цей же день провела поділ зазначеної квартири, знаючи достеменно про те, що квартира є предметом спору у судовому процесі.

Відповідно доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно є необґрунтованими.

З огляду на наведене невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення, а тому вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачкою вимогами.

Отже, оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, є по суті правильною, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому забезпечення позову до набрання чинності рішення у справі не порушує законні права та інтереси ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2018 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей- Колект», Державного реєстратора Демченко Сергія Олександровича Єреміївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»; ОСОБА_5; ОСОБА_2; ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину, застосування наслідків недійсності правочину, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, про скасування запису в державному реєстрі - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.04.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда