Ухвала

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа №640/9441/17

провадження №61-8109ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова

від 01 березня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду

від 21 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області про вчинення певних дій.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 березня 2019 року визнано наведені ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду

м. Харкова від 01 березня 2018 року неповажними. У відкритті апеляційного провадження відмовлено з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 березня 2019 року в указаній вище справі.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року слід відмовити з наступних підстав.

За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року не підлягає касаційному оскарженню, оскільки в апеляційному порядку не переглядалось, а тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року необхідно відмовити відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Касаційна скаргаОСОБА_2 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 березня 2019 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником ОСОБА_2 не сплачено судовий збір та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на статтю 136 ЦПК України, у зв'язку із скрутним матеріальним станом його сім'ї, важким захворюванням сина

ОСОБА_3, інваліда з дитинства, який потребує систематичного стаціонарного лікування. На підтвердження вказаного надано докази, зокрема, довідку про те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області і отримує пенсію за вислугу років за період

з 01 вересня 2018 року по 28 лютого 2019 року, сума якої складає

18 576,66 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК Україниповинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч вказаному, заявником не надано належних доказів, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору, відповідно до положень статті 136 ЦПК України, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Ураховуючи викладене, заявнику слід сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги, або надати належні докази (підтвердження майнового стану за попередній календарний рік), що підтверджують його майновий стан.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Відповідно до розмірів ставок, судовий збір за подачу касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2019 року становив 1 921 грн.

Таким чином розмір судового збору складає 384,20 грн.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 21 березня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 20 травня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька