Справа № 522/1727/19
Провадження № 2/522/4537/19
24 квітня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Відділ у справах дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Канатна, 134), про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи Відділу у справах дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, у якому просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При цьому, посилається на те, що відповідач зовсім перестала піклуватись про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її розвитком, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що безумовно негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач коштів на утримання доньки не надає.
Позивач в судове засідання з`явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати цивільну справу за його відсутності, щодо заочного вирішення справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялась належним чином.
Представник Відділу у справах дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та щодо заочного вирішення справи не заперечував.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не з`явився в судове засідання, не надав до суду відзиву на позов, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
По справі встановлені наступні фактичні обставини.
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у не зареєстрованому шлюбі. У них є спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із батьком.
Всі питання щодо виховання та розвитку дитини вирішується ОСОБА_1.
Згідно висновку №Д-3505 від 12.11.2018 року малолітня ОСОБА_5 надала пояснення, згідно яких вона повідомляє, що свою матір ОСОБА_2 з 2013 року не бачила, в телефонному режимі не розмовляла, подарунків не отримувала.
Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
У відповідності до ст. 180 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Проте відповідач не виконує жодних із своїх батьківських обов`язків відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Висновком Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №Д-3505 від 12.11.2018 року, визнано доцільним позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 у відношенні малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.
Вихованням неповнолітньої дитини займається позивач, відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню, тобто не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя.
Згідно до ст. 164 СК України одними з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітніх, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини.
Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №Д-3505 від 12.11.2018 року, яким визнано за доцільним позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 у відношенні малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Вказані обставини вочевидь свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
У відповідності до ст. 3 вищезгаданої Конвенції, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Також, згідно Конвенції про права дитини суд бере до уваги, що, як зазначено в Декларації прав дитини, «дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження»,
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 273, 280-292, 354 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Відділ у справах дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Канатна, 134), про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) батьківських прав у відношенні малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 видане 31.07.2009 року, ІПН НОМЕР_2 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя