Ухвала

23 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 203/2296/17

провадження № 61-46086ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28 березня 2011 року у розмірі 24 355,74 грн з урахуванням процентів за користування коштами, неустойки та комісії.

Заочним рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська

від 02 жовтня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року заочне рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 28 березня 2011 року у розмірі 19 719 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 2 429,08 грн; заборгованість за відсотками - 17 290,67 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року.

Касаційна скарга на вищевказане судове рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, в якому заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин.

Заявник вказує, що його представник копію постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року отримав 13 вересня 2018 року, що підтверджується листом Дніпровського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року щодо отримання постанови від 28 серпня

2018 року.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Як вбачається з касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, заявник оскаржує у касаційному порядку постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року, резолютивною частиною якої передбачено, що постанова апеляційного суду може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у цій даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто ціна позову становить 24 355,74 грн, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн х 100 = 176 200 грн).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (справа «Воловік проти України», № 15123/03, § 45, 06 грудня 2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України, однак з метою формування єдиної правозастосовчої практики судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню, тому відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 394, 395, 402 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області

від 28 серпня 2018 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Кіровського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу № 203/2296/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська