БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/276/19, cправа № 361/1953/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» квітня 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Княжицька сільська рада Броварського району Київської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4;

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 - ОСОБА_6;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовується тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці дев'яносто трьох років померла ОСОБА_7, про що виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області складено відповідний актовий запис № 68 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 01 грудня 2016 року. За життя, а саме 18 червня 2014 року, ОСОБА_7 склала заповітне розпорядження, посвідчене державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л., за яким все належне їй майно де б воно не знаходилося, і з чого б не складалося, і взагалі все те, що належало їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, передала ОСОБА_2

Разом із тим, про існування наголошеного заповіту ОСОБА_7 від ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 довідалася лише у грудні 2017 року, коли на її поштову адресу із Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення. Саме після ознайомлення з матеріалами за заявою їй стали відомі ці обставини. Оскільки позивач не входила до першої черги спадкоємців за законом та не спілкувалася із ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, то не могла знати про існування заповіту. З цих підстав ОСОБА_2 не змогла у визначений чинним цивільним законодавством строк звернутися до органів нотаріату із заявою щодо прийняття спадщини. 19 грудня 2017 року позивач звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, однак їй було повідомлено про те, що у зв'язку із не поданням нею цієї заяви у встановлений строк та підтверджуючих документів про фактичне прийняття спадщини, вона є такою, що спадщину не прийняла.

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦПК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У позовній заяві ОСОБА_2 просить суд визначити їй додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, - два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом відповідно до положень частини третьої статті 53 ЦПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 (а.с.64).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_5 підтримали позов й просять його задовольнити.

У судове засідання відповідач Княжицька сільська рада Броварського району Київської області представника не направив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. До суду надійшли письмові заяви від відповідача щодо розгляду справи у відсутність його представника (а.с. 72, 145, 166).

У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_6 не визнали позовні вимоги ОСОБА_2 й просять у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з'явилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Нехаївка Коропського району Чернігівської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Княжичі Броварського району Київської області у віці дев'яносто трьох років, про що 01 грудня 2016 року виконавчим комітетом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області складено відповідний актовий запис № 68 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 01 грудня 2016 року) (а.с.7).

Як вбачається із витребуваної копії спадкової справи до майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із письмовими заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_4 - 10 березня 2017 року; ОСОБА_2 - 19 грудня 2017 року.

У матеріалах спадкової справи наявні два заповіти ОСОБА_7

Зокрема, 17 жовтня 2012 року ОСОБА_7 складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. та зареєстрований у реєстрі за номером 3-2658, за яким вона все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_4 (а.с.38).

18 червня 2014 року ОСОБА_7 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. та зареєстрований у реєстрі за номером 3-2702, за яким вона все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_2 (а.с.39).

16 червня 2017 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. повідомлено ОСОБА_4 про те, що спадщина оформлюється по закону у разі відсутності заповіту. Заповіт від імені ОСОБА_7, посвідчений Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області 17 жовтня 2012 року за реєстром № 3-2658, скасовано заповітом ОСОБА_7, посвідченим Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області 18 червня 2014 року за реєстром № 3-2702, згідно з яким вона все майно заповіла ОСОБА_2, яка заяву про прийняття спадщини або відмову від її прийняття не подавала. Роз'яснено положення статті 1258 ЦК України про те, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово й кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Повідомлено, що у разі відсутності у ОСОБА_4 родинних відносин із ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, але якщо вона проживала із спадкодавцем не менше п'яти років однією сім'єю, то їй необхідно звернутися до суду для встановлення її спадкоємцем четвертої черги згідно із статтею 1264 ЦК України (а.с.43-44).

19 грудня 2017 року державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Падучак-Коваль Л.Л. повідомлено ОСОБА_2 про те, що оскільки вона у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, з померлою постійно не проживала та не була зареєстрована за однією адресою, то вона є такою, що спадщину не прийняла. Роз'яснено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може подовжити строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Рекомендовано звернутися до суду з питання надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, або з питання встановлення факту постійного проживання з померлою на день її смерті (а.с.51).

07 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Броварського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області (єдиний унікальний номер судової справи: 361/4038/17, номер провадження: 2-о/361/128/17). Ухвалою суду від 24 листопада 2017 року до участі у справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2018 року (яка набрала законної сили) заяву ОСОБА_4, заінтересовані особи: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області, Княжицька сільська рада Броварського району Київської області, ОСОБА_2, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини залишено без розгляду відповідно до частини шостої статті 294, частини четвертої статті 315 ЦПК України. Роз'яснено ОСОБА_4 право на звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

04 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається із копії Акту депутата Княжицької сільської ради Броварського району Київської області від 09 грудня 2017 року, складеного у присутності свідків сусідів ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, - ОСОБА_7 разом зі своїм сином ОСОБА_15 проживали АДРЕСА_1. Після смерті сина ОСОБА_15, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_7 почала приходити до ОСОБА_2, де вона її годувала. На той час вік ОСОБА_7 був до дев'яносто років і здоров'я було погане. Згодом ОСОБА_7 попросила ОСОБА_2 щоб остання стала її опікуном, на що остання погодилася. У минулому ОСОБА_7 проживала з батьком ОСОБА_2 в цивільному шлюбі. ОСОБА_2 з ОСОБА_7 оформлювали опікунський догляд за пристарілими через соціальну службу. ОСОБА_7 до смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6, проживала у своєму будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.90).

Із копії довідки управління соціального захисту населення Броварської районної державної адміністрації Київської області від 11 грудня 2017 року № 500 видно, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в цьому управлінні й отримувала компенсацію за надання соціальних послуг на ОСОБА_7, інваліда першої групи, з 05 червня 2014 року по 30 квітня 2016 року в сумі - 107 грн. 40 коп. (а.с.91).

За ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності (розмір частки Ѕ) на житловий будинок АДРЕСА_2. Дата, та час державної реєстрації: 18.06.2014, 09:35:43. Державний реєстратор: Пудучак-Коваль Л.Л., Броварська районна державна нотаріальна контора, Броварський районний нотаріальний округ, Київська область. Підстава виникнення права власності: договір дарування частини житлового будинку, серія та номер: 3-2698, виданий 18.06.2014, видавник: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 13847444 від 18.06.2014, 09:38:20, Падучак-Коваль Л.Л., Броварська районна державна нотаріальна контора, Броварський районний нотаріальний округ, Київська область (копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта номер 136593223 від 05 вересня 2018 року, а.с.95).

У судовому засіданні, позивач ОСОБА_2, будучи допитаною за її згодою у якості свідка відповідно до положень статті 92 ЦПК України, дала показання про те, що вона проживала окремо від спадкодавця ОСОБА_7 у будинку АДРЕСА_3. Із 2014 року по 2016 рік здійснювала догляд за ОСОБА_7 18 червня 2014 року у Броварській районній нотаріальній конторі Київської області вона перебувала разом із ОСОБА_7, де остання подарувала їй половину будинку. В 09 год. 35 хв. нотаріусом було запрошено ОСОБА_7 в окрему кімнату. З ними вона у тій кімнаті не перебувала, знаходилася за дверима. У кімнату вона не заходила, документів не підписувала. Договір дарування вона у нотаріуса підписувала особисто. Чи складався заповіт їй не відомо. У 2017 році вона звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини після того, як її викликали в суд у іншій цивільній справі. Оригінал заповіту вона нотаріусу не надавала, його у неї не було, де він їй не відомо.

Пояснила, що останні місяці життя ОСОБА_7 із нею вона не спілкувалася. ОСОБА_4 перешкоджала спілкуватися із ОСОБА_7 Вранці вона телефонувала ОСОБА_7 й питала що необхідно їй придбати. У подальшому ОСОБА_7 повідомила її про те, що ОСОБА_4 забрала у неї мобільний телефон. Вона доглядала ОСОБА_7 по АДРЕСА_2. До цього ОСОБА_7 приходила і весь день перебувала у неї. За життя ОСОБА_7 повідомляла її, що все своє майно бажає залишити їй. ОСОБА_4 забирала усі документи у ОСОБА_7, включаючи й паспорт громадянина України. Про існування заповіту на її ім'я вона дізналася після того, як отримала виклик до суду. ОСОБА_4 не приходилася невісткою ОСОБА_7, оскільки шлюб між нею та сином спадкодавця було розірвано.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_4 пояснила, що не могла перешкоджати ОСОБА_2 у спілкуванні із ОСОБА_7, оскільки перебувала на роботі. Документи вона віддала. Сама принесла правовстановлюючі документи на майно ОСОБА_7 ОСОБА_2 викликала працівників міліції, показувала, що у неї знаходиться заповіт. Після розлучення її чоловік жив з нею.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що вона є депутатом Княжицької сільської ради трьох скликань. До неї по допомогу на придбання ліків зверталася ОСОБА_7 Син ОСОБА_7 був мовчазним. Із 1991 року вона їх бачила разом майже кожен день. Були випадки, коли вона відвозила сина у лікарню. Після смерті сина ОСОБА_7 зверталася по допомогу через вихід з ладу газового котла, а також з інших питань. ОСОБА_7 їй говорила, що ОСОБА_2 вона поважає, їй вона приносить та готує їжу. До ОСОБА_2 вона ходить на обід. Повідомляла, що ОСОБА_2 є її опікуном. ОСОБА_7 проживала чи то по АДРЕСА_4 чи по АДРЕСА_5 разом в одному будинку із ОСОБА_2, а потім побудували будинок й переїхали. Про існування заповіту вона довідалася після виклику ОСОБА_2 до суду. Після смерті ОСОБА_7 вона спілкувалася з ОСОБА_2 і вона їй розповіла, що виявляється існує заповіт. Їй не відомо чи писала чи ні ОСОБА_7 заповіт. По сусідству вона живе з 1990 року. ОСОБА_7 казала їй особисто ще при житті її сина, що віддасть будинок ОСОБА_2, але не знає чи віддала. Опікунство оформлювалося за станом здоров'я та віком ОСОБА_7, якій було дев'яносто років. ОСОБА_7 приходила до неї часто, позитивно відзивалася про ОСОБА_2 Відносини між ними були постійними. ОСОБА_2 з села не виїздила, нібито не хворіла. ОСОБА_7 про заповіт їй не розповідала. ОСОБА_2 не показувала їй заповіт.

Свідок ОСОБА_17 дав показання про те, що ОСОБА_2 він здає давно. Проживає по сусідству із 2001 року. ОСОБА_7 проживала із ОСОБА_2 Після побудови будинку виїхала. Про заповіт він довідався від ОСОБА_2, яка прийшла до нього проконсультуватися. ОСОБА_2 з села не виїздила, проживає постійно. ОСОБА_7 розповідала йому про те, що ОСОБА_2 про неї піклувалася, готувала їжу, всіляко допомагала. ОСОБА_2 повідомила йому про те, що їй стало відомо про заповіт після судового засідання.

Свідок ОСОБА_18 дав показання про те, що він проживає у АДРЕСА_2. ОСОБА_7 була йому прабабою. ОСОБА_7 проживала в АДРЕСА_6, а потім переїхала у побудований будинок. Після смерті сина ОСОБА_7 навідувалася до них. ОСОБА_2 допомагала ОСОБА_7 Про заповіт він довідався від матері ОСОБА_2 коли прийшли документи з суду. Заповіт він ніколи не бачив. ОСОБА_7 іноді у них залишалася на ніч. ОСОБА_2 з села не виїздила. Про існування перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні з ОСОБА_7 йому не відомо.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1270, статтею 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом статті 1277 ЦК України, - у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Статтею 63 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ передбачено, що нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Матеріали витребуваної копії спадкової справи до майна ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, не містять даних про те, що нотаріусом направлялися повідомлення позивачу ОСОБА_2

Статтями 4, 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) чітко визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зважаючи на обраний спосіб захисту порушених прав, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. Причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини до органів нотаріату є поважними.

Керуючись статтями 264, 265, 354 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, додатковий строк для подання до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_7, (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Княжичі Броварського району Київської області, терміном два місяці.

Стягнути із Княжицької сільської ради Броварського району Київської області на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі - 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Сторони справи:

позивач - ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1);

відповідач - Княжицька сільська рада Броварського району Київської області (місцезнаходження: 07455, Київська область, Броварський район, село Княжиці, вулиця Слави, будинок № 9);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин