Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/384/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

за участю представника

позивача за довіреністю ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача

адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_4 соціальної політики Черкаської міської ради до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління пенсійного фонду України в Черкаській області про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 соціальної політики Черкаської міської ради звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів державної допомоги, посилаючись на те, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в ОСОБА_4 соціальної політики Черкаської міської ради, як одержувач державної соціальної допомоги, відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю». Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд затверджений постановою КМУ від 02 квітня 2005 року № 261.

Відповідачем до департаменту було надано довідку управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 11 квітня 2013 року № 835 про те, що вона на обліку не перебуває та пенсію не отримує, а також довідку до акта огляду МСЕК серія 10 ААБ № 088813, видану обласною МСЕК № 2 м. Черкаси про встановлення їй III групи інвалідності безтерміново.

На підставі заяви відповідача від 23 квітня 2013 року і доданих до неї документів та відповідно до пункту 5 Порядку їй була призначена і виплачувалась державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю.

Між тим, листом від 24 червня 2014 року № 10908/09 управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області повідомило департамент, про те що ОСОБА_2 звернулася за отриманням пенсії по інвалідності.

Розпорядженням начальника відділу соціальної допомоги № 1 від 14 липня 2014 року особову справу ОСОБА_2 закрито, виплату державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю, припинено.

В подальшому, під час звернення відповідача для отримання іншого виду соціальної допомоги, було виявлено, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року, що підтверджується відміткою в паспорті.

Після проведеного розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім?ї, з урахуванням доходів чоловіка відповідача, було встановлено, що середньомісячний сукупний дохід перевищував прожитковий мінімум для сім?ї, встановлений на момент звернення відповідача до департаменту, а отже права на отримання державної соціальної допомоги вона не мала.

Крім того, згідно з розрахунком, відділу призначення соціальних допомог, відповідачу були надмірно нараховані та виплачені кошти в сумі 14 535 грн. 40 коп. за період з 08 квітня 2013 року по 31 липня 2014 року.

В позові також зазначено, що вищенаведене свідчить про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь департаменту нарахованої та виплаченої державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю в розмірі 14 535 грн. 40 коп., як набутої без достатніх правових підстав.

Відповідач листами від 14 грудня 2016 року № 3936, від 17 березня 2017 року № 1088 та від 15 серпня 2018 року № 1357/28-5/01-10 була повідомлена про переплату, яка виникла з одночасним проханням повернути заборгованість, проте станом на дату звернення департаменту до суду сума надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги так і не була повернута.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 соціальної політики Черкаської міської ради надміру виплачені кошти державної допомоги у розмірі 14 535 грн. 40 коп. та сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 18 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували.

25 лютого 2019 року, на виконання вимог ст. 278 ЦПК України, відповідачем ОСОБА_2 надано до суду письмовий відзив на позовну заяву та докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, оскільки кошти, які виплачені позивачем на її користь, як державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю в розмірі 14 535 грн. 40 коп., не підлягають до повернення, як набуті без достатніх правових підстав. Крім того, вважає, що позивачем пропущені строки позовної давності.

04 березня 2019 року представником ОСОБА_4 соціальної політики Черкаської міської ради за довіреністю ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якому він зазначив, що доводи викладені відповідачем у відзиві на позов, не підтверджені належними та допустимими доказами. Додатково вказав, що поведінка відповідача є недобросовісною і вона свідомо приховала відомості про перебування у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року під час надання документів для оформлення державної допомоги, що вплинуло на встановлення права на її призначення. Таким чином, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що відповідачем до департаменту було надано заяву та довідку управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про те, що вона на обліку не перебуває та пенсію не отримує, а також довідку до акта огляду МСЕК про встановлення їй III групи інвалідності. 23 квітня 2013 року прийнято рішення про призначення ОСОБА_2 державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю. Між тим, листом від 24 червня 2014 року № 10908/09 управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області повідомило департамент, про те що ОСОБА_2 звернулася за отриманням пенсії по інвалідності. Крім того, під час звернення відповідача для отримання іншого виду соціальної допомоги було виявлено, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі ще з 04 вересня 2010 року, тобто й на час призначення виплати державної соціальної допомоги. Після проведеного розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім?ї, з урахуванням доходів чоловіка відповідача, було встановлено, що середньомісячний сукупний дохід перевищував прожитковий мінімум для сім?ї встановлений на момент звернення відповідача до департаменту, а отже права на отримання державної соціальної допомоги вона не мала. Таким чином, вважає, що відповідачу були надмірно нараховані та виплачені кошти в сумі 14 535 грн. 40 коп. за період з 08 квітня 2013 року по 31 липня 2014 року, які і підлягають стягненню з відповідача на користь департаменту соціальної політики Черкаської міської ради. На письмові вимоги щодо повернення коштів, відповідач не реагувала. Крім того, зазначив, що працівниками департаменту за даними паспорту встановлюється та перевіряється особа, яка звертається із відповідною заявою, а відповідач у декларації від 23.04.2013 року, враховуючи, що саме вона несе відповідальність за достовірність та повноту інформації про членів сім»ї, не вказала про чоловіка, хоча перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. Також заперечує проти доводів відповідача про збіг строків позовної давності, оскільки вона лише 03.10.2016р. при зверненні до департаменту із іншою заявою про призначення допомоги дітям, надала паспорт із відміткою про перебування у шлюбі та у декларації вказала про чоловіка, як члена своєї сім»ї. Отже, починаючи з 03.10.2016р. по час подачі даного позову 28.12.2018р., позивачем не порушені строки позовної давності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, які викладені ним у відзиві на позов, який подано до суду 25 лютого 2019 року та у запереченнях. Вважає, що позивач прогавив той факт, що відповідач при зверненні до департаменту, перебувала у шлюбі. Просив застосувати строки позовної давності.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримала доводи свого захисника та додатково пояснила, що їй не було відомо про ті обставини, що у разі коли середньомісячний сукупний дохід сім?ї, з урахуванням доходів чоловіка, перевищує прожитковий мінімум для сім?ї, встановлений на момент звернення до департаменту, то права на отримання державної соціальної допомоги вона не має. Також зазначила, що всі письмові вимоги департаменту про повернення коштів, вона отримувала, але з-за незначного розміру пенсії, не може відшкодувати переплачені їй кошти. Крім того, на її утриманні неповнолітні діти і вона мати-одиночка. Незважаючи на те, що на час звернення до департаменту у 2013 році вона перебувала у шлюбі, вона хотіла визнати шлюб недійсним. Між тим, відповідне судове рішення про це, відсутнє. Таким чином, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та обєктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2005 року № 261 (зі змінами та доповненнями), - визначає умови призначення, надання і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, а також державної соціальної допомоги на догляд, передбачених Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю.

Статтею 2 Закону України « Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю визначено, що право на державну соціальну допомогу мають громадяни України, які досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону або є інвалідами і не одержують пенсію та постійно проживають на території України.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_2 23 квітня 2013 року звернулася до ОСОБА_4 соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про призначення державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю.

Відповідачем до департаменту було надано довідку управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 11 квітня 2013 року № 835 про те, що вона на обліку не перебуває та пенсію не отримує, а також довідку до акта огляду МСЕК серія 10 ААБ № 088813, видану обласною МСЕК № 2 м. Черкаси про встановлення їй III групи інвалідності безтерміново.

На підставі заяви відповідача ОСОБА_2 від 23 квітня 2013 року і доданих до неї документів та відповідно до пункту 5 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою КМУ від 02 квітня 2005 року № 261, їй була призначена і виплачувалась державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю.

Крім того, за даними складеної 23.04.2013 року безпосередньо ОСОБА_2 декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, нею у п.3 щодо членів її сім»ї не було зазначено про її чоловіка, незважаючи на те, що вона з ОСОБА_5 перебували у шлюбі ще з 04.09.2010 року. Відповідно до даних свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ними розірвано 08.11.2016 року (актовий запис №143). Слід зазначити, що за достовірність та повноту інформації, що вказана відповідачем у декларації, несе саме відповідач.

Також, судом встановлено, що чоловік відповідача ОСОБА_5 з 26.11.2012р. по 30.03.2016р. був зареєстрований як ФОП та отримував певні доходи.

Пунктами 3 та 26 Порядку визначено, до малозабезпечених осіб, що мають право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державну соціальну допомогу на догляд, належать особи, середньомісячний сукупний дохід яких за останні шість календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням допомоги, не перевищує прожитковий мінімум, визначений для осіб, які втратили працездатність. Середньомісячний сукупний дохід особи для визначення права на призначення соціальної допомоги та допомоги на догляд обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу сім'ї на кількість членів сім'ї, які включаються до її складу. До складу сім'ї включаються чоловік, дружина, діти, які перебувають на їх утриманні, віком до 18 років.

Листом від 24 червня 2014 року № 10908/09 управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області повідомило департамент, про те що ОСОБА_2 звернулася за отриманням пенсії по інвалідності.

Розпорядженням начальника відділу соціальної допомоги № 1 від 14 липня 2014 року особову справу ОСОБА_2 закрито, виплату державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, припинено.

Крім того, під час звернення ОСОБА_2 для отримання іншого виду соціальної допомоги, було виявлено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 ще із 04 вересня 2010 року, що підтверджується відміткою в паспорті серії НЕ номер 775008, виданого 29 березня 2016 року Придніпровським РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області.

Після проведеного розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім?ї, з урахуванням доходів чоловіка відповідача, було встановлено, що середньомісячний сукупний дохід перевищував прожитковий мінімум для сім'ї встановлений на момент звернення ОСОБА_2 до департаменту, а отже права на отримання державної соціальної допомоги вона не мала.

Згідно з розрахунком відділу призначення соціальних допомог, ОСОБА_2 були надмірно нараховані та виплачені кошти в сумі 14 535 грн. 40 коп. за період з 08 квітня 2013 року по 31 липня 2014 року.

Статтею 14 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю передбачено, що одержувачі державної соціальної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають державну соціальну допомогу, про обставини, що можуть вплинути на умови призначення державної соціальної допомоги та її виплату. У разі невиконання цього обов'язку та одержання у зв'язку з цим зайвих сум державної соціальної допомоги одержувачі повинні відшкодувати органам, що призначають державну соціальну допомогу, надміру виплачені суми.

Відповідно до статті 15 Закону суми державної соціальної допомоги, надміру виплачені одержувачу державної соціальної допомоги внаслідок зловживань з його боку (подання документів з неправдивими даними, неподання відомостей про зміну у складі сім'ї, про працевлаштування), стягуються на підставі рішень органів, що призначають державну соціальну допомогу. У разі припинення виплати державної соціальної допомоги (відновлення здоров'я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 листами від 14 грудня 2016 року № 3936, від 17 березня 2017 року № 1088 та від 15 серпня 2018 року № 1357/28-5/01-10 була повідомлена про переплату, яка виникла з одночасним проханням повернути заборгованість, проте, станом на дату звернення департаменту до суду та на дату винесення даного судового рішення сума надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги так і не була повернута.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України). Способи захисту визначені Цивільним кодексом України.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За висновками Верховного Суду України по справі № 6-2711цс16 від 01 лютого 2017 року, зобовязання у звязку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав. Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Отже, суд вважає, що вищенаведене свідчить про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача нарахованої та виплаченої державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю в розмірі 14 535 грн. 40 коп., як набутої без достатніх правових підстав. На думку суду, відповідач не надала повну інформацію про членів своєї сім»ї, про її доходи, що впливає на рішення відповідного органу щодо призначення особі соціальної допомоги. Внаслідок таких дій відповідача відбулася переплата їй грошових коштів.

На думку суду, також є безпідставними доводи відповідача та її представника про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог про стягнення грошових коштів, відповідно до вимог ст.ст. 256, 257, 253, 261 ЦК України, оскільки про обставини перебування відповідача у шлюбі з 04.09.2010р. позивачеві стало відомо лише 03.10.2016 року, коли ОСОБА_2 звернулася до департаменту із новою заявою про призначення державної соціальної допомоги (інший вид виплати) особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю і в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, нею у п.3 щодо членів її сім»ї вже було зазначено дані про її чоловіка та його доходи. Про зазначені обставини сторони підтвердили під час розгляду даної цивільної справи. При цьому, слід зазначити, що дана позовна заява надійшла до суду 28.12.2018 року. Крім того, на думку суду, безпідставними є й доводи відповідача та її представника про те, що при зверненні до департаменту та подаючи у квітні 2013 року свій паспорт, співробітники департаменту могли побачити відмітку про те, що вона перебуває у шлюбі, оскільки паспорт громадянина України це документ, який посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а інформація про членів сім»ї, їхній майновий стан зазначається заявником, як обов»язкові відомості, у відповідній декларації, про що не було відповідачем повідомлено.

На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 соціальної політики Черкаської міської ради слід стягнути судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп. (сплачений за платіжним дорученням № 315 від 18 грудня 2018 року).

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю, Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого Постановою КМУ від 02 квітня 2005 року № 261, висновками ВСУ по справі № 6-2711цс16 від 01 лютого 2017 року, ст.ст. 15, 16, 1212, 1215, 256, 261, 257, 253 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 соціальної політики Черкаської міської ради (м. Черкаси, бульв. Шевченка, 307, код дані відсутні) надміру виплачені кошти державної допомоги в розмірі 14535грн. 40коп., судовий збір в розмірі 1762грн. 00коп., а всього 16297грн. 40коп. на р/р 9620, код 37853109, МФО 854018 банк ГУ ДКСУ у Черкаській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 24 квітня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_6