ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/335/19 Справа № 204/1654/18 Суддя у 1-й інстанції - Книш А.В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_3, про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови та зобовязання повернути 1/2 частину нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - ОСОБА_1 ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області) про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови та зобовязання повернути 1/2 частину нерухомого майна, мотивуючи його тим, що 08 лютого 2018 року державний виконавець Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в рамках виконавчого провадження №53714835 виніс неправомірну постанову про передачу стягувачу ОСОБА_3 у рахунок погашення боргу 1/2 належної йому квартири.

Зазначав, що дії державного виконавця у рамках виконавчого провадження про стягнення з нього заборгованості здійснювалися з порушенням його прав та вимог закону.

Вказував, що крім інших порушень, його та іншого співвласника 1/2 частини квартири ОСОБА_4 не було повідомлено про їх переважне право на першочергове придбання частки, а проведення повторних торгів 17 жовтня 2017 року, зважаючи на дату перших торгів 26 вересня 2017 року, було здійснене дуже в стислі терміни.

Посилаючись на те, що після проведення третіх торгів 07 листопада 2017 року, які також не відбулися, державний виконавець, не зясувавши жодним чином його намірів, виніс постанову про передачу 1/2 частини належної йому квартири стягувачу та склав акт про її передачу стягувачу, що порушує його право на житло, а тому просив суд прийняти рішення, яким поновити строк на подачу позову, визнати незаконними дії головного державного виконавця Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про передачу належної йому 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 25,7 кв.м, стягувачу ОСОБА_3 та скасувати винесену ним постанову від 08 лютого 2018 року «Про передачу 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 25,7 кв.м, стягувачу ОСОБА_3Д.»; зобовязати відповідача повернути позивачу незаконно передану ОСОБА_3 08 лютого 2018 року головним державним виконавцем Чечелівського ВДВС м.Дніпра Головного ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 1/2 частину однокімнатної квартири №4 у будинку №5-а по провулку Енергетичному в м.Дніпро, загальною площею 25,7 кв.м.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано незаконними дії головного державного виконавця Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо передачі належної ОСОБА_2 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 25,7 кв.м, стягувачу ОСОБА_3 Скасовано постанову головного державного виконавця Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 08 лютого 2018 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, якою ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом № 204/6307/16-ц від 08 лютого 2017 року, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, передано 1/2 частину однокімнатної квартири, загальною площею 25,2 кв.м, яка знаходиться у АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2

В апеляційні скарзі відповідач ОСОБА_1 ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що усі виконавчі дії державним виконавцем були вчинені з дотримання вимог чинного законодавства.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу сторони по справі не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 08 лютого 2017 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська видано виконавчий лист за рішенням суду від 21 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за договором позики, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто проценти за договором позики за період з 01 червня 2014 року по 31 серпня 2016 року у розмірі 106.826 грн.31 коп. та судовий збір у розмірі 1.068 грн.16 коп. (а.с.44).

Постановою старшого державного виконавця Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 13 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження №53714835 (а.с.43,46).

Постановою старшого державного виконавця Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 13 квітня 2017 року накладено арешт на майно, що належить позивачу, а саме: 1/2 частина квартири АДРЕСА_3, загальною площею 25,7 кв.м, житловою площею 14,4 кв.м. (а.с.48).

Постановою старшого державного виконавця Чечелівського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 09 червня 2017 року при примусовому виконання зведеного виконавчого провадження, до складу якого входить виконавче провадження за виконавчим листом №204/6307/16-ц, виданого 08 лютого 2017 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, описано та накладено арешт на майно: 1/2 частину квартири АДРЕСА_4, загальною площею 25,7 кв.м, житловою площею 14,4 кв.м. (а.с.50-51).

Постановою від 09 червня 2017 року призначено товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська оціночна компанія» в особі ОСОБА_7 субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №204/6307/16-ц, виданого 08 лютого 2017 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська та зобовязано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості рухомого майна, описаного п.1 постанови про опис та арешт майна боржника №53714835 від 09 червня 2017 року (а.с.54).

Відповідно до звіту оцінювача ОСОБА_7 товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська оціночна компанія» від 04 липня 2017 року про оцінку однокімнатної квартири №4, загальною площею 25,2 к.м, що знаходиться у м.Дніпро провулок Енергетичний,5-А, ринкова вартість 1/2 частини обєкта оцінки без урахування ПДВ станом на 04 липня 2017 року складає 131.100 грн. (а.с.55).

13 липня 2017 року на адресу ОСОБА_2 було направлено лист, у якому повідомлено про результати визначення вартості спірного майна та те, що реалізація арештованого майна, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_4, загальною площею 25,7 кв.м, яка належить йому на праві приватної власності, в рамках виконавчого провадження буде здійснюватися в загальному порядку (а.с.56-57).

27 липня 2017 року начальником ОСОБА_1 ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_8 на адресу Дніпропетровської філії державного підприємства «СЕТАМ» було направлено заявку на реалізацію в СЕТАМ житлової нерухомості, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_4, загальною площею 25,7 кв.м, яка належить на праві приватної власності позивачу (а.с.58-59).

Електронні торги з реалізації 1/2 частини однокімнатної квартири загальною площею 25,7 кв.м, яка знаходиться у АДРЕСА_5, за початковою ціною 131.100 грн. (реєстраційний номер лоту 237493), призначені на 26 вересня 2017 року о 09 годині, не відбулися у звязку з відсутністю допущених учасників торгів та організатором електронних торгів 27 вересня 2017 року виставлено майно на повторні електронні торги за ціною, що становить 85% його вартості та присвоєно номер лоту: 240952 (а.с.64).

З протоколу проведення електронних торгів №291077 від 17 жовтня 2018 року вбачається, що повторні електронні торги за ціною, що становить 111.435 грн. також не відбулися через відсутність допущених учасників торгів (а.с.65).

ОСОБА_9 протоколу проведення електронних торгів №295597 від 07 листопада 2017 року вбачається, що повторні електронні торги спірного майна за ціною, що становить 91.770 грн. знову не відбулися через відсутність допущених учасників торгів (а.с.66).

10 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 на адресу третьої особи направлено повідомлення за вих.№7379В/З, в якому зазначено, що повторні торги з реалізації 1/2 частини однокімнатної квартири АДРЕСА_4, що належить позивачу, які були призначені на 07 листопада 2017 року о 09 годині, не відбулися у звязку із відсутністю допущених учасників торгів та запропоновано в десятиденний строк з дня отримання повідомлення вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, про що повідомити письмово (а.с.67).

16 січня 2018 року третьою особою до ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було подано заяву про передачу йому 1/2 частини нерухомого майна у АДРЕСА_5, в рахунок погашення боргу (а.с.68).

Постановою головного державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 08 лютого 2018 року передано стягувачу третій особі, в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №204/6307/16-ц від 08 лютого 2017 року, виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, 1/2 частину однокімнатної квартири, загальною площею 25,2 кв.м, яка знаходиться у АДРЕСА_5 (реєстраційний номер обєкта нерухомості НОМЕР_1), що належить позивачу (а.с.73-74).

ОСОБА_9 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 08 лютого 2018 року, складеному при примусовому виконанні виконавчого листа №204/6307/16-ц, виданого 08 лютого 2017 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, стягувач третя особа, придбав 1/2 частину однокімнатної квартири, загальною площею 25,2 кв.м, яка знаходиться у АДРЕСА_5 (реєстраційний номер обєкта нерухомості НОМЕР_1), за ціною 91.770 грн. у рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом (а.с.75).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не вживалися заходи з відшукання майна боржника чи його доходів з метою примусового виконання судового рішення в межах виконавчого провадження, а звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції у звязку з наступним.

ОСОБА_9 зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За положеннями статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

ОСОБА_9 з положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі Інструкція) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє низку окремих виконавчих дій шляхом прийняття відповідних рішень (винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів) у випадках, передбачених законом та іншими нормативно-правовими актами.

Такі дії спрямовані на створення умов для застосування заходів примусового виконання, а так само на примушування боржника до повного, правильного і своєчасного виконання вимог, що містяться у виконавчому документі.

ОСОБА_9 з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець зобовязаний крім іншого, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт шостий частини третьої статті 18 ).

Частиною 5 ст.48 даного Закону визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Даних стосовно наявності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача матеріалів виконавчого провадження не містять.

Виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішень суду, здійснюються безпосередньо державним виконавцем. Зокрема, виконавчі дії, спрямовані на звернення стягнення на майно боржника, є комплексними та складаються з виявлення майна, його арешту (опису), вилучення, примусової реалізації тощо.

Частинами першою, другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, визначено, що електронні торги це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника торгів.

Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгах , складання за результатами їх проведення акта проведення електронних торгах це оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Реалізація арештованого майна на електронних торгах може не відбутися. У такому випадку з метою забезпечення права стягувача учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду (частина шоста статті 61 Закону).

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобовязаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові (частина восьма статті 61 цього Закону).

Оскаржувані позивачем виконавчі дії були вчинені з дотриманням вимог закону та направлені виключно на виконання судового рішення яке набрало законної сили.

З копії матеріалів виконавчого провадження (а.с.39-67) вбачається, що державним виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України»,№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06 жовтня 2011 року міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «ОСОБА_10 проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції»).

У своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про прийняття до уваги доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_3, про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови та зобовязання повернути 1/2 частину нерухомого майна відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_11