Провадження № 2/344/1805/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

24 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Шамотайло О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.02.2018 в м. Івано-Франківську на перехресті вулиць Надрічна-Галицька ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенц Спрінтер», реєстраційний номер LZA64982 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції і допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідач порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та визнаний судом 12.04.2018 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки в досудовому порядку даний спір не вирішено, то просить стягнути з відповідача у відповідності до ст. 1187 ЦК України завдану ним шкоду в розмірі 31970 грн., 2000 грн. витрат на проведення авто товарознавчої експертизи та понесені витрати по оплаті на професійну правничу допомогу і сплаті судового збору.

Представник позивача подав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявились, хоча повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечеє проти такого вирішення справи.

Тому 24.04.2019р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи.

Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.04.2018, яка набрала законної сили 23.04.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вищезгаданого ДТП.

Оскільки автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження від зіткнення з автомобілем відповідача ОСОБА_2., який по матеріалах справи є винною особою у цьому зіткненні, то відповідно дії відповідача перебувають у причинному звязку з настанням наслідків - шкоди належному позивачеві автомобілю.

Відомостей щодо того, що транспортний засіб відповідача був застрахований суду не надано, а позивач не зазначає, що отримував таке відшкодування.

Водночас позивач стверджує, що в досудовому порядку на його звернення відповідач не реагував, питання мирного врегулювання спору не вирішено.

Згідно до Висновку №69 від 28.08.2018 року судової автотоварознавчої експертизи складеного судовим експертом ОСОБА_3, та копію якого долучено до матеріалів справи, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобілю «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер АТ 9222СК складає 19959,19 грн., а вартість відновлюваного ремонту 34125,69 грн.

На підставі наведеного, позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути на його користь із відповідача шкоду за пошкодження транспортного засобу в розмірі 34125,69.; стягнути з відповідача витрати по оплаті послуг за складення Висновку автотоварознавчої експертизи в розмірі 2000,00 грн. та понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 705,00 грн. і витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третьої особи. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування , але не зобовязує одержати його.

При цьому, позивач станом на час звернення до суду є власником транспортного засобу, якому було завдано шкоду.

Згідно ст.1166 ЦК України шкода відшкодовується особою яка завдала шкоду, тобто винною особою, а винною особа визнається відповідним рішенням, тобто з моменту, коли рішення суду вступило в законну силу.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненнямособи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно до ст. 55 Основного Закону, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, щокожна сторона повинна довестиобставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 5ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншимиучасниками справи.

Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Пунктом 8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Так, згідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.04.2018, яка набрала законної сили 23.04.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП, яке мало місце 22.02.2018р. на перехресті вулиць Надрічна-Галицька в м. Івано-Франківську (а.с.5).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 22.02.2018 приблизно о 18-55 год. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Мерседес-Бенц Спрінтер», реєстраційний номер LZA64982 на перехресті вулиць Надрічна-Галицька в м. Івано-Франківську в порушення вимог п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_1, який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, і такими своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину визнав повністю.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже факти, встановлені постановою суду, яка набрала законної сили, а саме факт вчинення відповідачем ДТП, що встановлені вказаною постановою та матеріалами справи, суду не підлягає доказуванню за даною справою.

Володільцем пошкодженого транспортного засобу був відповідач.

Згідно із статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

З метою встановлення вартості відновлювального ремонту, позивачем було замовлено Висновок №69 від 28.08.2018 року автотоварознавчогої експертизи.

Відповідно до Висновку №69 від 28.08.2018 року автотоварознавчогої експертизи, вартість відновлювального ремонту, пошкодженого транспортного засобу позивача в результаті ДТП становить 34125 грн. 69 коп. (а.с.10).

Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Положеннями ч. 1 ст. 49 ЦПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно доположень ст. 12ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На переконання суду, надані позивачем докази, зокрема, судове рішення від 12.04.2018р. та Висновок №69 від 28.08.2018 року автотоварознавчої експертизи, підтверджують факт спричинення шкоди, протиправність дій відповідача, наявність його вини, а також причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача та наслідками у виді шкоди.

Варто також зазначити, що відповідно до положень ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване всудовому рішенні.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем прав та інтересів позивача.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Підсумовуючи наведене суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 31970,00 грн. вартості відновлювального ремонту за пошкодження транспортного засобу у ДТП (як і прохає позивач у позові) та 2000,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи підлягають до задоволення.

Щодо відшкодування витрат на надання правової допомоги, то суд зазначає наступне.

Дослідивши договір-доручення, між позивачем та його адвокатом, враховуючи всі фактичні обставини справи, її тривалість, складність, обєм виконаних адвокатом робіт та погоджену сторонами їх вартість, судом не встановлено завищення вартості чи їх розбіжності, а тому суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на користь позивача 2500,00 грн. витрат по оплаті за надану правову допомогу.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 22-23, 1166, 1187-1188 ЦК України, ст.ст. 12-13, 49, 78, 81-82, 102, 106, 110, 256-257, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКП НОМЕР_2, Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, с. Пядики, вул. Молодіжна 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, Івано-Франківська обл., Калуський р-н, с. Зелений Явір, вул. Карпатська 81а) вартості відновлювального ремонту за пошкодження транспортного засобу у ДТП в розмірі 31970,00 грн., 2000,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчої експертизи.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКП НОМЕР_2, Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, с. Пядики, вул. Молодіжна 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3, Івано-Франківська обл., Калуський р-н, с. Зелений Явір, вул. Карпатська 81а) витрати по оплаті за надану правову допомогу в сумі 2500,00 грн. та 704,8 грн. по оплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя : О.В. Шамотайло