УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Мирошниченко Ю.М., за участю секретаря судового засідання Конівченко Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського райсуду м. Маріуполя Донецької області із заявою про забезпечення позову. У обґрунтування вказав, що з 30 вересня 2006 року він, перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. На теперішній час рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 листопада 2018 року шлюб між ними розірвано. 03 грудня 2011 року ними за спільні кошти було придбано житловий будинок, розташований за адресою: вул. Радянська, 6.8-а, смт. Сартана, м. Маріуполь, Донецька область, який за час шлюбу був добудований і прийнятий в експлуатацію. Всі правовстановлюючі документи на спірний будинок ОСОБА_2 оформила виключно на своє ім'я. У зв'язку з чим вона має можливість у будь-який момент його реалізувати, позбавивши заявника частини нерухомого майна, яке спільно нажите у шлюбі і належить мені згідно діючого законодавства. ОСОБА_2 припинила будь-яке спілкування, на усні прохання не реагує, на телефонні дзвінки не відповідає, від зустрічей і від пропозицій в добровільному порядку вирішити питання щодо спірного майна ухиляється. У ОСОБА_2 на сьогодні є реальна можливість реалізувати його у будь-який час. На теперішній час позовна заява готується для подачі до суду, в обґрунтування позову витребувані необхідні документи, готується експертний висновок щодо вартості спірного майна для визначення суми судового збору, що підлягає сплаті при подачі позову майнового характеру. На підставі викладеного просив накласти арешт на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Радянська, буд. 8-а, смт. Сартана, м. Маріуполі Донецької області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3379, виданий 03.12.2011р., видавник: Приватний нотаріус ОСОБА_3; рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу), індексний номер: 45675666 від 25.02.2019 р., юридичний департамент Маріупольської міської ради Донецької області.

У порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Відповідно до ч. ч.5-7ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що на даний час є необхідним та виправданим вжиття заходів забезпечення позову, а також наявні всі підстави для задоволення заява про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2,150-153,157,260-261,353,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: вул. Радянська, буд. 8-а, смт. Сартана, м. Маріуполі Донецької області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 3379, виданий 03.12.2011р., видавник: Приватний нотаріус ОСОБА_3; рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу), індексний номер: 45675666 від 25.02.2019 р., юридичний департамент Маріупольської міської ради Донецької області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_4