Номер провадження: 22-ц/813/1427/19
Номер справи місцевого суду: 497/1100/18
Головуючий у першій інстанції Кравцова А.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Калараш А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням майна, що перебуває у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який вподальшому уточнив до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в рівних частках майнове відшкодування за утримання будинку, що знаходиться у спільній частковій власності позивача та відповідачів, а також просив стягнути судові витрати в розмірі сплаченого ним судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідачі мають спільного батька, який помер і вони успадкували після його смерті житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. Позивач проживає у спірному будинку та є власником 1/4 частини домоволодіння, а відповідачі володіють по 1/4 частині цього ж будинку з господарськими спорудами, 1/4 частина домоволодіння є неоформленою, але успадкованою частиною будинку, що фактично належить відповідачам, оскільки вони успадкували її шляхом реєстрації зі спадкодавцем, проте відповідачі давно у будинку не проживають, і весь тягар по утримуванні будинку, його ремонт та оплату комунальних послуг несе позивач разом зі своєю матір'ю ОСОБА_5, громадянкою Р.Молдова. На утримання будинку він витратив 47 119 грн., що складаються з оплати за послуги газопостачання, електропостачання та деякі ремонтні роботи, що він встиг зробити за час проживання для підтримання будинку в належному стані, придатному для проживання, а також на встановлення пам'ятника батькові. Ремонтні роботи у будинку ще тривають і потребують матеріальних витрат, проте відповідачі у добровільному порядку витрати по утриманню будинку не несуть, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду, в якому він просить стягнути з кожного відповідача на його користь по 23 559 грн. 50коп.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Болградського районного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першою інстанцією норм матеріального і поцесуального права.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4. та їх представник ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленими про дату і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, про причини не явки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності та безпідставності заявлених вимог.

Проте повністю погодитися з усіма такими висновками суду першої інстанції не можна.

Судом встановлено, що:

- позивачу належить 1/4 частина спірної нерухомості - житлового будинку з господарськими спорудами та будовами за адресою: АДРЕСА_1, та обом відповідачам - також по 1/4 частині цього ж домоволодіння, що підтверджується рішенням суду від 18.01.2010 року (а.с.16-18) та витягами про реєстрацію права власності і з державного реєстру речових прав на нерухомість (а.с.20,25).

- відповідачі фактично у спірному домоволодінні не проживали ще за життя спадкодавця і не проживають на даний час;

- право власності на 1/4 частину жилого будинку після смерті спадкодавця залишається не оформленим;

- з наданих суду позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг та оплату будівельних робіт і будматеріалів (а.с.29-45), позивач разом з його матір'ю ОСОБА_5 оплачували, вартість ремонтних робіт і будматеріалів для проведення ремонтних робіт у спірному будинку, вартість опалення будинком природнім газом та встановлення пам'ятника спадкодавцю.

Суд першої інстанції з посиланням на ст. 360 ЦК України вірно зазначив про зобов'язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном, тобто нести витрати, які є об'єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням майна, що перебуває у спільній частковій власності які фактично складаються з витрат на встановлення пам'ятника спадкодавцю 10 700 грн., витрат на придбання дверей та будівельних матеріалів на ремонт будинку в загальному розмірі 31 342,5 грн, а також витрат на оплату газопостачання 4 480 грн.

Оскільки позовні вимоги заявлені про стягнення витрат на утримання будинку, до яких позивачем включені витрати на встановлення пам'ятника 10 700 грн., які не мають відношення до утриманя будинку, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні в цій частині вимог.

Крім того, суд першої інстанції з посиланням на ст. 358 ЦК України вірно вказав, що дії співвласників щодо управління, утримання, збереження спільного майна мають бути взаємно узгодженими, і, як наслідок, вчинення одним співвласником будь-яких дій щодо нерухомого майна без згоди іншого співвласника свідчитиме насамперед про порушення прав іншого співвласника, оскільки відсутнє волевиявлення останнього щодо вчинення певних дій одним із співвласників. Учасники спільної часткової власності мають погоджувати одне з одним дії по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю. В разі розбіжностей щодо здійснення повноважень з володіння і користування спільним майном або непогодження із питаннями щодо здійснення повноважень у розпорядженні спільним майном, спір може бути вирішено судом.

Так, матеріали справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів (актів обстеження, висновків спеціалістів, експертів) про те, що понесені витрати на придбання дверей та будівельних матеріалів, а також на проведення ремонтних робіт в будинку були об'єктивно необхідними для підтримання жилого будинку у належному стані і були настільки терміново необхідними, що не могли бути відкладеними до узгодження даного питання з іншими співвласниками.

При таких обставинах, судова колегія погоджується з висновком районного суду про відмову у задоволенні вимог про стягнення витрат, пов'язаних з придбанням дверей та будівельних матеріалів, а також на проведення ремонтних робіт в будинку в загальній сумі 31 342 грн. 50 коп.

Разом з тим висновок суду про безпідставність вимог про стягнення витрат на газопостачання будинку є помилковим.

Так, опалення жилого будинку АДРЕСА_1 здійснюється за допомогою природнього газу, який обліковується за допомогою лічильника газу, за показниками якого здійснюється оплата за обсяг спожитого газу.

Оскільки опалення будинку є важливим елементом і необхідністю його утримання в належному стані безвідносно до того чи проживає співвласник у будинку, а між співвласниками не вирішено питання про його поділ (виділ) в натурі, не узгоджено порядок користування будинком, не поділено особовий рахунок газопостачання, у суду не було підстав для відмови у стягненні зі співвласників витрат на природній газ, за допомогою якого здійснюється опалення будинку у зв'язку з непроживанням у ньому співвласників.

Разом з тим, будь-яких належних доказів перешкоджання позивачем у проживанні відповідачам у будинку до суду надано не було (звернення до правоохоронних органів, наявність відповідного судового спору тощо).

Так наявність права власності на 1/4 частину у жилому будинку зобов'язує кожного з відповідачів нести витрати на утримання будинку пропорційно частці у праві власності, які підтверджуються правовстановлюючими документами.

При таких обставинах, рішення районного суду в частині відмови у вимогах про стягнення витрат на газопостачання не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення вимог.

Оскільки позивачем представлені квитанції за сплату послуг газопостачання будинку, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати в сумі по 1/4 від суми фактично сплаченого ним за природній газ в загальній сумі 2 240 грн., тобто про 1120 грн. з кожного.

В іншій частині рішення слід залишити без змін.

У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ч. 1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені у розмірі 5% від первісно заявлених вимог, то судовий збір сплачений позивачем при поданні позову до суду та при поданні апеляційної скарги на загальну суму 2 114 грн. підлягає відшкодуванню з кожного з відповідачів в сумі 52 грн. 80 коп.

Витрати на оплату послуг звіту про оцінку майна не вплинули на результат апеляційного перегляду справи і не пов'язані з частковим задоволенням вимог про стягнення витрат на газопостачання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на утримання будинку щодо оплати за газопостачання - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати сплачені за послуги газопостачання у розмірі 2 240 грн., тобто по 1 120 грн. з кожного.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 52 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 52 грн. 80 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 25.04.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

А.А. Калараш