Провадження № 2/344/1522/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Антоняка Т.М.,

секретаря - Максимів Н.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО-Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення суми страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО-Україна». Вимогами позову просить: стягнути з відповідача-1 ОСОБА_3 франшизу у розмірі 500 грн.; стягнути з відповідача-2 Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО-Україна» 9030 грн. 70 коп., як суму страхового відшкодування; стягнути з відповідачів витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката та представництва у розмірі 5120 грн., витрати за послуги по складанню Звіту про оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 2500 грн. та витрат по оплаті судового збору.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28.12.2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки Opel Vivaro, номер державної реєстрації АТ9235ВН, а саме водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив ПДР України та допустив зіткнення з транспортним засобом марки Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_2, яким керував він. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3, що встановлено постановою Івано-Франківського міського суду від 31.01.2018 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належному йому автомобілю НОМЕР_3 завдано технічних пошкоджень. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у ОСОБА_4 «Акціонерна страхова компанія «ІНГО-Україна», ним подано заяву-повідомлення про настання страхового випадку, заяву про виплату страхового відшкодування та ряд необхідних для цього документів до представництва страховика у м. Івано-Франківську. Після подання вищевказаних документів страховику, на замовлення страховика було проведено представником страхової компанії, який не є експертом-товарознавцем, поверхневий огляд та фотографування його автомобіля, після чого його було повідомлено, що зроблені фотографії пошкодженого автомобіля будуть направлені до головного офісу страхової компанії у м. Києві. Проте жодного повідомлення від страховика ним не отримано. Через бездіяльність страховика він був змушений звернутися до експерта-автотоварознавця для визначення розміру витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, попередньо повідомивши представника страхової компанії ОСОБА_5 Згідно зі Звітом про оцінку вартості матеріального збитку № 15 від 06.02.2018 року, вартість матеріального збитку, заподіяної власнику транспортного засобу Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_2 становить 23 216,22 грн. Страхова компанія про прийняте рішення щодо розміру страхового відшкодування його не повідомила, а станом на 02.03.2018 року здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 13685,52 грн., проте розмір страхового відшкодування, відповідно до Закону України «Про оцінку і оціночну діяльність», є суттєво заниженим. Матеріальна шкода, яку відповідач-2 має відшкодувати, складає різниця між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу (23216,22 грн.) і франшизою (500 грн.), тобто становить 22 716,22 грн. ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» сплатила йому 13658,52 грн. Виплата страхового відшкодування проведена не в повному обсязі, а тому суму страхового відшкодування занижено на 9030,70 грн. (22 716,22 грн. 13685,52 грн.). Франшизу у розмірі 500 грн. зобовязаний сплатити відповідач-1 ОСОБА_3, який є винуватцем ДТП.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позову у повному обсязі. Просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач-1 в судове засідання не зявився, до суду подав заяву за змістом якої просить розглядати справу без його участі та визнає позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача-2 не прибув в судове засідання, подавши відзив на позов, у якому зазначено, що ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» не є безпосереднім завдавачем шкоди, а виступає стороною у договорі страхування і має обовязки, передбачені виключно договором або законом. ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» було розраховано вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, з урахуванням зносу (підстава п. 7.38, п. 7.39, п. 7.41 ОСОБА_5 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів) і складено страховий акт № 1642673 від 26.02.2018 року, згідно з яким сума страхового відшкодування складає 13 685,52 грн. (14 195,52 грн. вартість відновлювального ремонту 510,00 грн. франшиза за полісом № АК/3032718). У звязку з тим, що позивач не погодився з сумою страхового відшкодування, ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» було прийнято рішення про проведення незалежної оцінки з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного автомобілю НОМЕР_3. Для цього позивачу неодноразово надсилалися листи з пропозицією надати на огляд пошкоджений автомобіль та повідомити ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» про дату та час надання автомобіля. Однак позивач автомобіль на огляд для проведення незалежної оцінки не надав. Зважаючи, що станом на день звернення позивача до суду ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» було сплачено страхове відшкодування, відповідно до умов договору та вимог законодавства та не було порушено жодних прав позивача, а тому відповідач вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 28 грудня 2017 року о 09 год. 15 хв. ОСОБА_3 в м. Івано-Франківську по вул. Автоливмашівська, 2 керуючи автомобілем «ЗАЗ 1103» д.н.з. 173960ОК перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по вул. Автоливмашівська, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП України.

Вказані вище обставини встановлені постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень (а.с. 38).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з копії полісу № АК/3032718 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна». Розмір ліміту відповідальності страховика становить 100000 грн., франшиза 500 грн. (а.с. 42).

Встановлено, що ОСОБА_1 28.12.2017 року звернувся до ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 41, зв.).

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 28.12.2017 року вбачається, що оцінювачем ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» ОСОБА_5 проведено огляд транспортного засобу Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 41).

З копії страхового акту ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» № 1642673 від 26.02.2018 року вбачається, що сума відшкодування, з урахуванням звіту експерта, складає 14 195,52 грн. За умовами страхування належить відшкодуванню 13 685,52 грн. (а.с. 60).

Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 15 від 06.02.2018 року, проведеного на замовлення ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, заподіяної власнику транспортного засобу Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_2 становить 23 216,22 грн. (а.с. 10-17,18-33).

06.02.2018 року позивач звернувся із заявою до ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» про виплату йому належного відшкодування (а.с. 42, зв.).

Як зазначає позивач та як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2018 року ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 13 685,52 грн. (а.с. 39).

15.03.2018 року позивач направляв листа на адресу ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» про виплату (доплату) йому страхового відшкодування у розмірі 9530,70 грн., як різницю між сумою збитків, визначених експертом-автотоварознавцем та виплаченої йому суми страхового відшкодування (а.с. 35-37, 40). Проте, як вказує позивач, таке відшкодування йому не виплачено.

Приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення або втрата певного особистого чи майнового блага.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до приписів ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Згідно ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зважаючи, що ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна» виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 13 685,52 грн., проте розмір відшкодування відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 15 від 06.02.2018 року складає 23 216,22 грн., розмір франшизи складає 500 грн., тому невиплачену різницю відшкодування у розмірі 9030,70 грн. слід стягнути з відповідача ОСОБА_4 «АСК«ІНГО-Україна».

Як передбачено статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 24 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Також, судом враховано заяву відповідача ОСОБА_3 про визнання позовних вимог.

За таких обставин із відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача франшизу у розмірі 500 грн.

Зважаючи на наявність доказів про оплату за виготовлення Звіту № 15 визначення матеріального збитку автомобіля НОМЕР_3 у розмірі 2500 грн., такі витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Окрім того, з відповідача на користь позивача підлягають відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп. по сплаті судового збору, а також витрати, повязані з оплатою правової допомоги у розмірі 5120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, керуючись ст. 12-13, 76-83, 89, 141, 259, 264-265, 268, 273, 280-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 500 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО-Україна» на користь ОСОБА_1 9030 грн. 70 коп. страхового відшкодування.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО-Україна» на користь ОСОБА_1 витрати, повязані з оплатою правової допомоги у розмірі 5120 грн. та витрати за послуги по складанню Звіту про оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 2500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО-Україна» на користь ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено 24.04.2019 року.