Провадження № 2/127/4314/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Сегеді Т.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Казеко О.І.,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Міського комунального підприємства Управляюча компанія «Територія комфорту» про встановлення порядку користування квартирою, зобов'язання відкрити особовий рахунок,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою, про встановлення порядку користування квартирою.

В ході підготовчого судового засідання позивач подав заяви про зміну предмету позову та залучення до участі в справі співвідповідача (а.с. 69-73).

Ухвалою суду від 17.12.2018 року було прийнято до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову, залучено до участі в справі в якості співвідповідача міське комунальне підприємство управляючу компанію «Територія комфорту» (а.с. 86).

З урахуванням зміни предмету позову та уточнення позовних вимог, позивач просив суд встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1

- ОСОБА_1 користується кімнатою в даній квартирі загальною площею 16,0 кв.м., що позначена на плані цифрою 5;

- ОСОБА_3 користується кімнатою в даній квартирі загальною площею 17,3 кв.м., що позначена на плані цифрою 6;

- місця загального користування, а саме: коридор, кухню, санвузол, ванна залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3;

- зобов'язати МКП УК «Територія комфорту» відкрити на ім'я ОСОБА_1 новий особовий рахунок, згідно якого здійснюватиметься нарахування та оплата за надані послуги, закріпивши існуючий особовий рахунок НОМЕР_3 за ОСОБА_3

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира складається з двох жилих кімнат загальною площею 33,3 кв. м. (17,3 кв.м. та 16 кв.м.).

У даній квартирі зареєстрований та проживає відповідач ОСОБА_3, а позивач ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає в ній з 2013 року.

В 2013 році відповідач ОСОБА_3 попросив дозволу в позивача на користуванням частиною квартири у зв'язку із сімейними обставинами, так як на той час в квартирі ніхто не проживав, тому позивач надав відповідачу дозвіл на проживання в ній. Ніяких документів, що підтверджують цей факт сторони не складали. В даний час позивач проживає разом зі співмешканкою ОСОБА_4 в належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_2

З травня 2018 року у позивача виникла потреба у користуванні частиною квартири, однак відповідач перешкоджає позивачу в користуванні власністю, не надає доступу та ключів від квартири. Співвласники не можуть знайти домовленості щодо користування квартирою, тому позивач вважає правомірною вимогу про виділення йому в користування кімнату площею 16 кв.м.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Казеко О.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Позивач суду пояснив, що квартира АДРЕСА_1 раніше належала на праві власності у рівних частках позивачу, відповідачу (який доводиться позивачу рідним братом), а також їхнім матері і батькові. Обидва брати успадкували після смерті батьків їх майно, зокрема, відповідну частку спірної квартири. Раніше відповідач у спірній квартирі не проживав, а після смерті батька у ній також не проживав і позивач. За усною домовленістю між обома братами, з 2013 року в даній квартирі проживає відповідач зі своєю дружиною і його повнолітня донька. Позивач вказував, що іншого житла у нього немає. У випадку, якщо у нього не складуться відносини із співмешканкою ОСОБА_4, то йому нікуди йти і де жити, бо відповідач заперечує можливість позивача проживати у власній квартирі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 39-44). Відповідач повідомив, що проживання його брата ОСОБА_1 у спірній квартирі є неможливим, оскільки в одній кімнаті проживає він зі своєю дружиною, а в іншій повнолітня донька. Крім того, відповідач зазначив, що у даній квартирі зробив ремонт, сплачує комунальні послуги за спірну квартиру, а відповідач не несе жодних зобов'язань щодо даної квартири.

На запитання суду відповідач ОСОБА_3 пояснив, що він не заперечує права власності позивача на спірну квартиру, але заперечує його проживання в ній.

Представник відповідача - МКП Управляюча компанія «Територія комфорту» до судового засідання не з'явився, але надав суду лист №97 від 20.03.2019 року, відповідно до якого не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 Особовий рахунок Управляюча компанія може відкрити за взаємною згодою сторін або по рішенню суду згідно п. 13 Правил користування житловими приміщеннями, затвердженими Постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року (а.с. 159). Також надано суду копії статуту МКП «Управляюча компанія «Територія комфорту» та контракту №1 з керівником установи, що є в комунальній власності (а.с. 160-168).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка є донькою відповідача ОСОБА_3 суду пояснила, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 вона не зареєстрована, однак вже декілька років проживає в окремій кімнаті, у якій вони з батьком зробили ремонт. Її рідний дядько ОСОБА_1 в спірній квартирі не проживає, однак нещодавно прийшов та повідомив, що він має намір проживати у дані квартирі.

Свідок ОСОБА_6, яка є дружиною відповідача ОСОБА_3 суду пояснила, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 вона не зареєстрована, але проживає з чоловіком та його донькою ОСОБА_5, яка є студенткою Вінницького державного педагогічного універститету ім. М. Коцюбинськогоблизько трьох років. У квартирі її чоловік зробив ремонт, сплачує комунальні послуги. ОСОБА_1 в спірній квартирі не проживає, однак він прийшов та повідомив, що має намір в ній проживати. Також зазначила, що проживання позивача ОСОБА_1 в спірній квартирі неможливе, оскільки в одній кімнаті проживає вона з чоловіком, а в іншій повнолітня донька відповідача.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що з відповідачем товаришує ще з дитинства, але знайома також із позивачем, тому що постійно проживає в будинку АДРЕСА_3 В спірній квартирі позивач ОСОБА_1 проживав постійно лише до смерті своєї матері, а після смерті батька сторін, у ній постійно проживає відповідач ОСОБА_3

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вінницької міської ради від 08.10.2009 року та зареєстрованого в КП «ВМБТІ» 09.11.2009 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_1 по ј частці кожному (а.с. 12-15, 170).

З оглянутих матеріалів інвентаризаційної справи №13920 на 30-ти аркушах на об'єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та технічного паспорта встановлено, що дана квартира НОМЕР_4 - двокімнатна, загальною площею 48,8 кв.м.; житловою площею 33,3 кв.м.та складається з двох ізольованих кімнат: 16,0 кв.м. та 17,3 кв.м.; кухні 5,5 кв.м.; ванної кімнати 2,2 кв.м.; туалету 1,1 кв.м.; коридору 5,8 кв.м.; балкону 0,9 кв.м.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.2018 року, виданого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. від 18.01.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-179 (спадкова справа №73/2010), спадкоємцем 1/3 частки зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_8, 1946 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, є її син ОСОБА_1. Спадщину, на яку в указаній частці видане це свідоцтво складається з 1/4 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1. На 1/3 частку спадкового майна, зазначеного у цьому свідоцтві, свідоцтво про право на спадщину ще не видано (а.с. 8).

Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.2018 року, виданого державним нотаріусом Третьої вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. від 18.01.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-183 (спадкова справа №162/2013), спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_9, 1940 року народження, який помер 14.11.2012 року, є його син ОСОБА_1. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 1/12 частки квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1. 01.12.2017 року за реєстром №2-2236 Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадкового майна, зазначеного у цьому свідоцтві (а.с. 9).

З копії особового рахунку НОМЕР_3 від 05.09.2018 року підтверджено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що не заперечується також сторонами по справі (а.с. 19).

З довідки, виданої МКП «ЖЕК №6» від 25.09.2018 року за №3732 вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований та проживає ОСОБА_3, а ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає з 01.01.2013 року (а.с. 16). Також з акту МКП «ЖЕК № 6» від 13.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 2011 року (а.с. 48).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що з 2013 року по теперішній час проживає без реєстрації зі своєю співмешканкою за адресою: АДРЕСА_2, що також підтверджується довідкою ОСББ «Фрунзе-85» від 24.09.2018 року та актом виходу голови правління ОСББ «Фрунзе-85» від 20.09.2018 року (а.с. 17-18).

Сторонами по справі надано суду рахунки та квитанції про сплату за комунальні послуги за спірну квартиру, з яких вбачається, що нарахування здійснюється на двох осіб (а.с. 53-60, 101-109). Також відповідачем ОСОБА_3 надано суду копії свідоцтва про поховання та рахунку-замовлення (а.с. 61-62).

Судом встановлено, що позивач не має можливості користуватися спірною квартирою по АДРЕСА_1 проте даною квартирою користується відповідач ОСОБА_3

Для позивача ОСОБА_1 існують перешкоди в користуванні спірною квартирою, співвласником якої він є, з боку відповідача.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири; у протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України у справі №6-709цс16 від 16.11.2016 року, відповідно до якої положення ст. 391 ЦК України визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 заперечує право позивача ОСОБА_1 як співвласника у користуванні квартирою, чинить йому перешкоди, тому суд вважає, що необхідно встановити порядок користування квартирою, що по АДРЕСА_1 між співвласниками - сторонами у справі наступним чином: позивачу ОСОБА_1 виділити у користування кімнату площею 16,0 кв.м., а відповідачу ОСОБА_3 виділити у користування кімнату площею 17,3 кв.м., місця загального користування - коридор, кухню, санвузол, ванну залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_3

Згідно ст. 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, члена його сім'ї і наймодавця за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору, спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї наймача несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Оскільки суд дійшов висновку про встановлення порядку користування квартирою по АДРЕСА_1 між її співвласниками, суд вважає за можливе зобов'язати Міське комунальне підприємство Управляюча компанія «Територія комфорту» відкрити на ім'я ОСОБА_1 новий особовий рахунок, згідно якого здійснюватиметься нарахування та оплата за надані послуги, закріпивши існуючий особовий рахунок НОМЕР_3 за ОСОБА_3.

При подачі позову до суду позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 1409,60 грн., тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 358, 541 ЦК України, ст. ст. 64, 103, 104 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, відповідно до якого: ОСОБА_1 користується кімнатою площею 16,0 кв.м., що позначена на плані цифрою 5, ОСОБА_3 користується кімнатою площею 17,3 кв.м., що позначена на плані цифрою 6, місця загального користування - коридор, кухню, санвузол, ванну залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_3.

Зобов'язати Міське комунальне підприємство Управляюча компанія «Територія комфорту» відкрити на ім'я ОСОБА_1 новий особовий рахунок, згідно якого здійснюватиметься нарахування та оплата за надані послуги, закріпивши існуючий особовий рахунок НОМЕР_3 за ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір в сумі 1409,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Відповідач: Міське комунальне підприємство Управляюча компанія «Територія комфорту», адреса: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 10.

Повний текст судового рішення складено 12.04.2019 року.

Суддя: