ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/5982/18

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/183/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.

сторони:

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова у складі судді Філатової Л.Б. від 14 листопада 2018 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення 15.11.2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

30.08.2018 року (а.с.1-3,10) ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому з посиланням на статті 180-182,184,185 Сімейного кодексу України просила стягнути з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4 000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги заявленого позову ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, що від спільного проживання з відповідачем без реєстрації шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який відноситься до дітей з особливими потребами. Дитина проживає з ОСОБА_2 і перебуває на її утриманні. У позові ОСОБА_2 вказує, що відповідач ОСОБА_3 є приватним підприємцем і платником єдиного податку, у звязку з чим він має мінливий нерегулярний дохід, частину якого отримує у натурі, при цьому не звітує перед податковими органами про отриманий чистий прибуток, а відображає лише виторг від реалізації продукції/надання послуг. ОСОБА_2 у позові також зазначає, що ОСОБА_3 має у власності транспортні засоби та нерухоме майно.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.11.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 30.08.2018 року і до повноліття дитини. Також судом стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 400 грн. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини судом відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.11.2018 року та стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з 30.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Також ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 800 грн. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті не в повній мірі врахував положення статей 180,182 Сімейного кодексу України. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції також не в повному обсязі прийняв до уваги майновий стан відповідача, його можливість належним чином утримувати дитину, стан здоровя дитини та її матеріальне становище. Доводи апеляційної скарги стверджують, що позивач погодилась народити спільну дитину, оскільки відповідач, визнавши дитину, гарантував її належне утримання. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки не працює і постійно займається доглядом за сином ОСОБА_5, який потребує більше коштів на утримання, ніж інші діти, як і часу на виправлення вад здоровя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.11.2018 року та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 30.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції від 14.11.2018 року залишити без змін. Доводи апеляційної скарги вказують, що при розгляді даного спору по суті суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, при цьому справу було розглянуто без надходження до суду відповідної інформації, яка була витребувана ухвалою суду першої інстанції від 02.11.2018 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що на утриманні ОСОБА_3 перебувають його дружина ОСОБА_6, яка має незадовільний стан здоровя, її син від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є студентом та їх спільний син з ОСОБА_6 - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_3 має батьків похилого віку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, які майже повністю перебувають на його утриманні у звязку з їх похилим віком, непрацездатністю та незадовільним станом здоровя. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що ним не було надано суду відповідних доказів щодо перебування у нього на утриманні його батьків, дружини та її повнолітнього сина, оскільки вважає, що ним було надано суду належні докази на підтвердження вказаних обставин, які містяться в матеріалах справи. Доводи апеляційної скарги вказують, що ОСОБА_3 здійснює відповідний догляд за своєю сімєю та доглядає за своїми батьками, проте, вказані обставини не були досліджені судом та не знайшли свого відображення в рішенні суду першої інстанції. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 стверджує про наявність у нього боргів по оплаті комунальних послуг. Доводи апеляційної скарги зазначають, що за даних обставин рішення суду першої інстанції не узгоджується із вимогами статті 182 Сімейного кодексу України. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 вказує, що 09.11.2018 року ним було подано до Новозаводського районного суду м.Чернігова позовну заяву про оспорювання батьківства, виключення запису з актового запису про народження дитини, в якому він просить суд визнати його особою, яка не є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та виключити відомості про нього, як батька з актового запису про народження ОСОБА_4

Відповідно до приписів ч.1 статті 369 ЦПК України апеляційний суд розглядає апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова у складі судді Філатової Л.Б. від 14.11.2018 року без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.159,160), ОСОБА_2, ОСОБА_3 отримали копії ухвали апеляційного суду від 26.02.2019 року про відкриття апеляційного провадження у справі та копії ухвали апеляційного суду від 28.02.2019 року про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що позивач і відповідач мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

ОСОБА_4 відноситься до категорії дітей з особливими освітніми потребами (дитина з розладом аутистичного спектру з вторинною затримкою мовного розвитку), є дитиною з інвалідністю (віком до 16 років), у звязку з чим він проходить індивідуальну програму реабілітації. Вказані обставини підтверджуються довідкою №2 від 09.04.2018 року Громадської організації Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушеннями розвитку Відкритий світ (а.с.5), медичним висновком №59 від 28.09.2018 року (а.с.29), індивідуальною програмою реабілітації ОСОБА_4 (а.с.30-33).

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради і отримує державну соціальну допомогу на дитину ОСОБА_4, що вбачається з відповідного посвідчення серії ААГ №237202 (а.с.134).

Дитина ОСОБА_4 проживає разом з матірю ОСОБА_2

ОСОБА_3 з 06.09.2008 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_6, від якого вони мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.70,71).

Як вбачається з довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСББ Незалежність 74 від 01.11.2018 року (а.с.72) за адресою: АДРЕСА_1, до складу сімї (зареєстрованих) власника житла ОСОБА_3 входять: ОСОБА_6, дружина; ОСОБА_7, син дружини; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, син.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 є директором і одним з кінцевих бенефіціарних власників ТОВ Золотий слон (а.с.51-55, 93, 94-95). З роздруківки з сайту http://12463.map.cn.ua/ Інтернет-мережі вбачається, що ОСОБА_3 є керівником Таксі 915 (служби доставки, таксі, курєрської служби), що знаходиться за адресою: пр.Миру, №49, м. Чернігів (а.с.56-58).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 07.11.2018 року №144303466, №144304677, відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно №32564240 (а.с.109,110,111-113) підтверджується, що ОСОБА_3 має у власності квартиру АДРЕСА_2.

З повідомлення ГУ ДФС у Чернігівській області від 16.11.2018 року № 5239/9/25-01 (а.с.128) вбачається, що згідно поданої податкової декларації платника єдиного податку, дохід фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 від зайняття підприємницькою діяльністю за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року склав 408 184, 00 грн. Надати інформацію про отримані доходи за І півріччя 2018 року неможливо у звязку з тим, що законодавчо визначеним податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку другої групи, яким є ОСОБА_3, є календарний рік.

За інформацією Територіального сервісного центру №7441 від 13.11.2018 року №31/25/13-5341 (а.с.162-165), у власності ОСОБА_3 перебуває пять автомобілів ВАЗ 21099, один автомобіль Great Wall Haval M2, один автомобіль ЗАЗ 110557-44, один автомобіль Daewoо FSO Lanos TF69Y, один автомобіль Daewoо Nexia 1.5 GL, два автомобілі Daewoо Nexia SOHC 3HГ.

Як вбачається із наданих відповідачем суду квитанцій (а.с.87-92), станом на 01.10.2018 року ОСОБА_3 мав заборгованість по оплаті наданих комунальних послуг, а саме, за надані послуги: з централізованого опалення у сумі 25 630 грн. 80 коп., з централізованого постачання гарячої води у сумі 7 955 грн. 27 коп., з утримання будинку у сумі 2 684 грн. 94 коп., з водопостачання у сумі 1 229 грн. 17 коп., з електропостачання у сумі 626 грн. 32 коп., з газопостачання у сумі 1 354 грн. 87 коп.

Згідно з копією договору про надання освітніх послуг між Чернігівським національним технологічним університетом державної форми власності Міністерства освіти та науки України та ОСОБА_3 від 06.08.2018 року №944, ОСОБА_3 має сплатити за надання освітньої послуги 19 620 грн. 00 коп. за весь строк навчання у вказаному вищому навчальному закладі сина дружини ОСОБА_7 Вказана плата повинна бути внесена щосеместрово, її розмір визначається пропорційно відповідно до загальної вартості освітньої послуги (а.с.74-75).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 стверджує, що його дружина ОСОБА_6 не працює (а.с.67-69).

ОСОБА_6 з 01 по 08 лютого 2018 року проходила курс стаціонарного лікування у пульмонологічному відділенні КЛПЗ Чернігівська обласна лікарня, що підтверджено копією виписки №2073 із медичної карти стаціонарного хворого (а.с.76).

З копій відповідних свідоцтв і витягу з паспорта ОСОБА_10 вбачається, що батьками ОСОБА_3 є подружжя: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.77,78,83,85), вони є пенсіонерами за віком (а.с.79,86). ОСОБА_9 є особою з інвалідністю І групи, у звязку з чим він потребує сторонньої допомоги і проходить індивідуальну програму реабілітації. Вказані обставини підтверджуються копіями пенсійних посвідчень ОСОБА_9 і ОСОБА_10, копією довідки МСЕК до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №062671 від 22.05.2018 року, копією форми індивідуальної програми реабілітації ОСОБА_9 (а.с.79,80,81-82,86). ОСОБА_9 пройшов курс стаціонарного лікування у Чернігівській міській лікарні №1 з 24.04.2018 року по 07.05.2018 року, що підтверджено копією виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №4093 (а.с.84).

Приймаючи до уваги вищенаведене та переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ч.1, ч.3 статті 12, ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 182 Сімейного кодексу України регламентує, що при визначенні розміру аліментів суд, серед інших обставин, враховує матеріальне становище платника аліментів. Згідно з ч.2 статті 11, ч.1, ч.2 статті 21 Закону України Про інформацію, інформація про матеріальне становище фізичної особи є конфіденційною (з обмеженим доступом). За даних обставин позивач не мала змоги безперешкодно отримати в повному обсязі інформацію про матеріальне становище ОСОБА_3, яка не є загальнодоступною, надавши її при цьому суду. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 було заявлено два клопотання про витребування від компетентних державних органів інформації про матеріальний стан ОСОБА_3, одне із вказаних клопотань міститься у позовній заяві (а.с.3), інше письмове клопотання було заявлено позивачем в ході розгляду даної справи (а.с.59).

Ухвалою від 02.11.2018 року суд першої інстанції, задовольнивши вказані клопотання позивача, витребував від компетентних органів довідки про наявність у ОСОБА_3 рухомого і нерухомого майна (а.с.99). На дату проведення судового засідання, в якому судом першої інстанції було ухвалено оскаржуване рішення, відомості про доход фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від підприємницької діяльності та про наявність у нього у власності транспортних засобів, до суду першої інстанції не надійшли. У вказаному судовому засіданні позовна сторона заявила, що у справі достатньо доказів для вирішення даного спору по суті, проти чого сторона відповідача не заперечувала.

За даних обставин, заперечуючи проти вимог заявленого позову, відповідач ОСОБА_3 мав надати як суду першої інстанції, так і апеляційному суду належні та допустимі докази, які, на його думку, спростовують позовні вимоги, зокрема, і докази про матеріальне становище ОСОБА_3 та його батьків. Проте, зазначених доказів відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до наступних висновків. На момент ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції дана справа не містила належних та допустимих доказів відносно того, що ОСОБА_3 неспроможний сплачувати ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини. Тобто, відповідачем на момент ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було доведено обґрунтованості заперечень проти позову, в яких він просив відмовити у задоволенні вимог заявленого позову.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що на час апеляційного розгляду даної справи судом першої інстанції на адресу апеляційного суду була надіслана інформація, яка надійшла до суду першої інстанції після ухвалення оскаржуваного рішення, а саме, повідомлення ГУ ДФС у Чернігівській області від 16.11.2018 року №5239/9/25-01 і Територіального сервісного центру №7441 від 13.11.2018 року №31/25/13-5341 (а.с.128,162-165). Приймаючи до уваги, що вказана інформація має значення для вирішення даного спору по суті, і затримка в її отриманні судом першої інстанції не залежала від позовної сторони, апеляційний суд в силу приписів ч.8 статті 83 ЦПК України вважає за необхідне вирішити справу з урахуванням зазначеної інформації.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо невідповідності висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 14.11.2018 року фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для її задоволення, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо перебування у нього на утриманні дружини ОСОБА_6 та її сина від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, виходячи із наступного. У справі відсутні належні та допустимі докази відносно того, що вказані особи є повністю або частково непрацездатними та що наявні обставини, які виключають можливість їх працевлаштування і отримання самостійних заробітків (доходів), а також відсутні відповідні докази щодо майнового стану зазначених осіб. З матеріалів справи вбачається, що загальний та періодичний розміри плати за навчання ОСОБА_7 є співмірними з доходом ОСОБА_3 і не створюють для нього велике фінансове навантаження (з врахуванням відсутності у справі доказів про витрати відповідача, як фізичної особи і як фізичної особи-підприємця). Також необхідно зазначити, що відповідачем не доведено і відсутні його посилання на ті обставини, що ні батько ОСОБА_7, ні компетентні державні органи (соціального захисту населення чи пенсійного забезпечення) не приймають участі у його утриманні.

Доводи апеляційної скарги стверджують, що ОСОБА_3 має батьків похилого віку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, які майже повністю перебувають на його утриманні у звязку з їх похилим віком, непрацездатністю та незадовільним станом здоровя. Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для її задоволення, виходячи із наступного. Необхідно зазначити, що матеріали справи не містять в собі належних та допустимих доказів у розумінні статей 77,78 ЦПК України відносно того, що батьки ОСОБА_3 перебувають на його утриманні та про їх потребу у матеріальній допомозі. Ті обставини, що батьки відповідача є особами похилого віку та непрацездатними, не є безумовною підставою для твердження про перебування їх на утриманні відповідача. Вказаний висновок апеляційний суд робить з урахуванням і тих обставин, що матеріали справи не містять в собі відповідних доказів про доходи батьків відповідача.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 стверджує про наявність у нього боргів по оплаті комунальних послуг. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що наявність у ОСОБА_3 боргів по оплаті за спожиті комунальні послуги не є підставою для задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи з відсутності доказів про витрати ОСОБА_3, як фізичної особи і як фізичної особи-підприємця, а також приймаючи до уваги дані відомостей про його доходи, які зазначені у повідомленні ГУ ДФС у Чернігівській області від 16.11.2018 року №5239/9/25-01 (а.с.128).

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_3 вказує, що 09.11.2018 року ним було подано до Новозаводського районного суду м.Чернігова позовну заяву про оспорювання батьківства, виключення запису з актового запису про народження дитини, в якому він просить суд визнати його особою, яка не є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та виключити відомості про нього, як батька з актового запису про народження ОСОБА_4 На думку апеляційного суду, сумніви відповідача відносно того, що ОСОБА_4 є його рідним сином, за відсутності відповідного рішення суду, яке б підтверджувало вказані обставини, в силу ч.1 статті 264 ЦПК України, не можуть бути підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.11.2018 року та стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з 30.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті не в повній мірі врахував положення статей 180,182 Сімейного кодексу України. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції також не в повному обсязі прийняв до уваги майновий стан відповідача, його можливість належним чином утримувати дитину, стан здоровя дитини та її матеріальне становище. Доводи апеляційної скарги стверджують, що позивач погодилась народити спільну дитину, оскільки відповідач, визнавши дитину, гарантував її належне утримання. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки не працює і постійно займається доглядом за сином ОСОБА_5, який потребує більше коштів на утримання, ніж інші діти, як і часу на виправлення вад здоровя.

Приймаючи до уваги приписи статті 182 Сімейного кодексу України, що регламентує обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а також приймаючи до уваги вищезазначені фактичні обставини справи, які є документально підтвердженими, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а саме, рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.11.2018 року необхідно змінити в частині визначення розміру аліментів та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3 000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати на професійну правничу допомогу, понесені нею у суді першої інстанції. Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказана вимога апеляційної скарги задоволенню не підлягає, оскільки на підтвердження факту оплати правової допомоги адвоката ОСОБА_2 мала надати суду розрахункові квитанції, які за формою і змістом повністю відповідають п.1, п.3 розд. І Положення про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 21.01.2016 року №13. Разом з тим, матеріали справи не містять в собі документального підтвердження понесення позивачем вказаних витрат.

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, яка регламентує межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374; п.1 ч.1 статті 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14 листопада 2018 року змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини у наступній редакції: Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_10, кв.№10, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повної постанови - 25.04.2019 року.

Головуючий : Судді: