Головуючий суду 1 інстанції -
Доповідач -Суддя доповідач
Справа № 414/1688/18
Провадження № 22-ц/810/318/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів Стахової Н.В., Яреська А.В.,

за участю секретаря Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 14 вересня 2018 року, ухвалене у складі судді Безкровного І.Г. 14.09.2018 року в м.Кремінна

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кремінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він з 08.12.2012 року по 16.01.2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, але фактично шлюбні відносини між сторонами тривали місяць з 08.12.2012 року по 03.01.2013 року, коли сторони проживали як чоловік і дружина, а в подальшому припинили сімейні відносини і спільне проживання. У період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила сина ОСОБА_4, про що в актовому записі про народження №93 від 18.06.2013 року відділом актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області був проведений відповідний запис та батьком дитини було записано позивача, з тих підстав, що на той час сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та походження дитини було визначено відповідно до ст.122 СК України. Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 16.10.2013 року з позивача на користь відповідача на утримання дитини стягуються аліменти.

Посилаючись на наявність сумнівів у кровному спорідненні позивача з цією дитиною, оскільки період зачаття дитини не відповідає часу їх з відповідачем інтимних стосунків та дитина не схожа на позивача, а реєстрація шлюбу відповідачу була необхідна, щоб зареєструвати на нього свою дитину та отримувати від нього аліменти, позивач вважає, що він не може бути біологічним батьком ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що фактично і стало причиною розпаду їх сім'ї. Просив суд виключити відомості про нього як батька цієї дитини з актового запису про її народження.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 14 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кремінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, задоволено повністю.

Виключено з актового запису № 93 від 18 червня 2013 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області, відомості про батька дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_2, яка є матір'ю малолітнього ОСОБА_4, ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, серед яких міститься клопотання позивача про призначення судової біологічно-генетичної експертизи, надала письмову заяву про визнання позовних вимог, тим самим підтвердивши факт того, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини та у них відсутнє кровне споріднення, що, як зазначено судом, є підставою для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки відповідач безумовно визнала позов, а сам пред'явлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки під час розгляду справи була встановлена відсутність кровного споріднення між позивачем ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає за необхідне повністю задовольнити позов та виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису про народження ОСОБА_4

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення не відповідає вимогам закону, просила суд призначити у справі судово-біологічну генетичну ( молекулярно-генетичну експертизу) щодо батьківства ОСОБА_1 дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішення суду перщої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги та проведення експертизи.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що під час розгляду справи була встановлена відсутність кровного споріднення між позивачем ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_4, оскільки без проведення судової біологічно-генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи не можливо встановити такий факт. Відповідач отримала позовну заяву лише в день ухвалення судового рішення і не усвідомлювала значення своїх дій, оскільки перебувала у схвильованому стані, перебуваючи на дев'ятому місяці вагітності та маючи направлення до пологового відділення.

Також скаржник вважає, що оскаржуване рішення беззаперечно порушує права дитини, зокрема в отримання аліментів на утримання, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що пред'явлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд першої інстанції повинен був постановити ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжити судовий розгляд.

Позивач ОСОБА_1, якого було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, від останнього заяви про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило.

Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України без участі позивача за участю відповідача-скаржника та його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, скаржника та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено що з 08.12.2012 року позивач ОСОБА_1 перебував з відповідачем ОСОБА_2. у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Кремінського районного суду Луганської області від 16.01.2014 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі народився ОСОБА_4, актовий запис № 93 від 18 червня 2013 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кремінського районного управління юстиції у Луганській області відповідно до якого батьками дитини були записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до виконавчого листа Кремінського районного суду Луганської області у справі № 414/1969/13-ц від 16 жовтня 2013 року, за рішенням цього суду з ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 13.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою головного державного виконавця Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Ліченко Л.Л. від 13.01.2017 під час примусового виконання зазначеного судового рішення у виконавчому провадженні № 40636838 за заявою ОСОБА_2 було змінено прізвище стягувача з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2".

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2, яка є матір'ю малолітнього ОСОБА_4, надала письмову заяву про визнання позовних вимог.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи і сторонами не заперечуються.

На підставі зазначеного, з урахуванням визнання відповідачем позову ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що своєю заявою про визнання позову ОСОБА_2 підтвердила факт того, що позивач ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини та у них відсутнє кровне споріднення ,а пред'явлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому необхідно повністю задовольнити позов та виключити відомості про батьківство ОСОБА_1 з актового запису про народження ОСОБА_4

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, адже до них він дійшов поспішно, з певними порушеннями норм процесуального права щодо повного з'ясування обставин, що мають значення для справи та наявності підстав для ухвалення рішення в підготовчому провадженні, а також неправильним застосуванням норм матеріального права щодо спірних правовідносин, що призвело до помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров' я про народження дитини.

Відповідно до ч.1ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Виходячи з аналізу ч.2ст.136 СК України, задоволення такого позову можливе тільки при доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Відсутність чи наявність кровного споріднення доказується лише експертизою.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.06 року №3 роз'яснив, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

За доводами позовної заяви позивач вважає, що народжена ОСОБА_2 дитина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, не є його дитиною, оскільки період зачаття дитини не відповідає часу їх з відповідачем інтимних стосунків та дитина не схожа на позивача, відповідний запис про ОСОБА_1, як батька дитини у свідоцтві про народження останнього зроблено відповідно до ст. 122 СК України.

На обґрунтування зазначеного просив суд першої інстанції призначити у справі судово біологічну-генетичну ( молекулярно-генетичну) експертизу, на вирішення якої поставити запитання, чи є ОСОБА_1 біологічним батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а.с.13.

За доводами апеляційної скарги відповідач ОСОБА_2 вважає, що батьком ОСОБА_4 є позивач та в обґрунтування зазначеного просить призначити у справі судову біологічно-генетичну ( молекулярно-генетичну) експертизу, на вирішення якої поставити запитання, чи є ОСОБА_1 біологічним батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а.с.47.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 надав згоду на проведення судово-біологічної генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи, а.с.71.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів, з урахуванням дотримання сторонами критерію використання процесуальних прав, на підтвердження (спростування) факту походження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_1, за наявними клопотаннями сторін щодо необхідності проведення судової експертизи, з метою всебічного та повного розгляду справи, постановила ухвалу від 26.12.2018 року про призначення у справі судово-біологічної генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи, проведення якої, з урахування думки сторін, доручено Дніпропетровському обласному бюро судово-медичної експертизи, експертів якої попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок або за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків, а.а.с. 85-87.

Як вбачається з висновку експерта № 164 від 05.03.2019 року вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%, а.а.с. 125-126.

Відповідно до п.п.1-5 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити…

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегією суддів, як і судом першої інстанції, встановлено, що сторони з 08.12.2012 року по 16.01.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого, ІНФОРМАЦІЯ_1 у останніх народився син ОСОБА_4, біологічним батьком якого, відповідно до висновку експерта №164 від 05.03.2019 року, не менше ніж 99,9999% є ОСОБА_1

Аналізуючи встановлені обставини, а також встановивши взаємний зв'язок вищезазначених доказів у справі, які оцінені колегією суддів як належні, допустимі та достовірні, колегія суддів, відповідно принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного процесу, вважає, що позивачем не доведена наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо виключення відомостей про батька ОСОБА_1, з актового запису про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доводи позивача про те, що період зачаття дитини не відповідає часу їх з відповідачем інтимних стосунків та дитина не схожа на позивача, колегія суддів оцінює як суб'єктивні та такі, що не спростовують встановлених у справі обставин щодо предмету спору.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні судом першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а тому на підставі ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч.1,2 ст 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору від 25.02.2019 року, а.с.143, відповідачем ОСОБА_2 за проведення судово-біологічної генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи було сплачено 6599,64 грн., а.с.144, а тому зазначена сума підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 з відповідача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 14 вересня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кремінський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_3, виданого Сватівським РВ УМВС України в Луганській області 14 березня 2012 року, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 витрати за проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи в сумі 6599,64 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий І.О. Дронська

Судді Н.В. Стахова

А.В. Яресько