Справа № 523/4862/19
Провадження №2/523/2826/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

при секретарі - Правди Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Разом з позовною заявою представник позивач - ОСОБА_1 надав заяву про забезпечення позову по даній цивільній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову, вказаних в ст. 150 ЦПК України, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У зв`язку із зазначеним представник позивача просить суд накласти арешт нерухоме майно:

- нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

- 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , що належить на праві власності ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_1 ).

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбаченіст.150 ЦПК.

Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, згідно до позовних вимог, позивач просить про стягнення грошових коштів з відповідача.

Проте, подав заяву про накладення врешту на нерухоме майно відповідача.

З зазначеного не вбачається, яка вартість нерухомого майна відповідача тобто, зі змісту заяви про забезпечення позову про стягнення грошових коштів не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування вказаного виду забезпечення позову, у вигляді арешту, не зазначено вартість майна та чи співмірна ця вартість ціні позову.

Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у порядку та строки, передбачені ст.153, 353, 354 ЦПК України.

Суддя: