Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/59/19

Провадження №2/377/81/19

18 квітня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Шевчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав, -

У С Т А Н О В И В:

23 січня 2019 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, просить позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 28.01.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, актовий запис №07. Під час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Нормальні сімейні стосунки у сторін не склалися, і вони повністю припинили між собою шлюбні стосунки та стали проживати окремо. Дитина залишилася проживати з позивачем. Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 13 грудня 2012 року ( справа №1023/1946/12), шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідач у добровільному порядку відмовлявся утримувати спільну дитину, позивач зверталась до суду про стягнення аліментів на утримання сина. Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 грудня 2012 року( справа №1023/1945/12) було призначено стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільного сина у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісяця. Протягом тривалого часу відповідач не спілкується з сином, не цікавиться його шкільним життям, відмовляється будь-яким чином утримувати його та брати участь у його вихованні, тому позивач була вимушена звернутись до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою судді від 20 лютого 2019 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 19 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 19 березня 2019 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що дитина проживає постійно разом з нею. Вона займається вихованням сина, розвитком та повністю його утримує. Відповідач з дитиною не спілкується та взагалі відмовляється його будь-яким чином утримувати і брати участь у його вихованні. Вона ніколи не чинила перешкоди у спілкуванні відповідача з дитиною, але останній самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина ОСОБА_4 є доцільним та відповідає інтересам дитини, оскільки відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до правил ст. ст. 128-130 ЦПК України, причини неявки відповідача до суду не відомі, клопотання про розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не направив, відзиву на позов не подав.

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 18 квітня 2019 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона знайома з позивачем приблизно 16 років, а з відповідачем - 15 років. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Коли сторони проживали разом, то вона неодноразово бачила, як відповідач агресивно відносився до своєї дружини та дитини. Останнім часом відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона знає позивача та відповідача дуже давно. Їй відомо, що відповідач не спілкується з дитиною, не проводить з сином час, не утримує його, не піклується про стан здоров'я, його моральний та фізичний розвиток.

Малолітній свідок ОСОБА_4 суду показав, що він взагалі не спілкується із своїм батьком і немає бажання з ним спілкуватися, так як він зловживає спиртними напоями. Відносно нього висловлював погрози через те, що він не хотів з ним спілкуватися та намагався його побити. Матеріальним утриманням та вихованням займається матір, батько участі в його житті не приймає, тому він згоден, щоб його батька позбавили батьківських прав.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому 28 січня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, Україна, актовий запис № 07, прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_3, дружини - ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи ( а.с. 5 - зворотня сторона).

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого повторно, копія якого долучена до матеріалів справи( а.с. 5).

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 13 грудня 2012 року, справа № 1023/1946/12, провадження №2/1023/582/12 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 розірвано, прізвище дружини після розірвання шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 грудня 2012 року, справа № 1023/1945/12, провадження №2/1023/581/12 на користь ОСОБА_7 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісяця на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним повноліття( а.с.7).

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів вбачається, що згідно матеріалів виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 1023/1945/12 від 27.12.2012 року, виданого Славутицьким міським судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/3 частини, на користь ОСОБА_1, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.03.2019 року становить 40194,36 гривень (а.с.32).

Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги ОСОБА_1 з 01.07.2015 року довічно призначено допомогу особі з інвалідністю з дитинства ІІІ групи. Загальна сума доходу за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, за винятком аліментів, становить 17469,00 гривень (а.с.10 - зворотня сторона).

Згідно довідки про отримання (неотримання) допомоги ОСОБА_1 з 01.02.2003 року довічно призначено компенсацію витрат на продукти харчування, як постраждалому від аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, щорічну допомогу на оздоровлення з 01.02.2018 року по 28.02.2018 року. Загальна сума доходу за період з 01 січня 2018 року по 30 листопада 2018 року, за винятком аліментів, становить 4657,20 гривень (а.с.10 - зворотня сторона).

Як вбачається з побутової характеристики КП «ЖКЦ», ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована та проживає з 21.01.2005 року. За час проживання скарг від сусідів та працівників КП «ЖКЦ» до ОСОБА_1 не надходило. Претензій до ОСОБА_1 з боку адміністрації КП «ЖКЦ» немає (а.с.11).

З характеристики ПП «МЕЛЛІОР» вбачається, що ОСОБА_1 працює в кафе «Кав'ярня на Майдані» бариста-офіціантом. За час роботи зарекомендувала себе позитивно, як гарний фахівець, а також творча та креативна людина. За характером спокійна та врівноважена, добре знаходить спільну мову з клієнтами, жодної скарги від клієнтів не надходило. В колективі користується повагою та авторитетом. Взаємовідносини з колективом склалися хороші, підтримує робітників у складний період, але при цьому дотримується корпоративних правил і норм. У порушенні техніки безпеки помічена не була (а.с.11 - зворотня сторона).

Відповідно до сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 10ААЕ № 031556 від 20.11.2018 року, у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ознак наркологічних захворювань не виявлено. Відповідно до медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серія 12ЯЯУ № 064965 від 20.11.2018 року, у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ознак психіатричних захворювань не виявлено (а.с. 15).

Згідно довідки Міністерства внутрішніх справ України серії ААА №0477770 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на території України станом на 09.11.2018 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.15 - зворотня сторона).

З довідки про реєстрацію місця проживання особи управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, наданої на запит суду, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 21).

Згідно до характеристики з КП «ЖКЦ» за час проживання ОСОБА_3 в жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 скарг від сусідів, мешканців будинку та працівників організації, яка обслуговує будинок, в КП «ЖКЦ» не надходило ( а.с. 61).

Відповідно до висновку протоколу обстеження у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, виявлено остеохондроз міжхребцевих дисків шийного відділу хребта, задня протрузія міжхребцевого диска С5-С6 (а.с.34).

Згідно довідки МПП Агропромфірма «Мрія» від 01.08.2018 року № 212, про дозові навантаження, виданої ОСОБА_3, за даними дозиметричного контролю сумарна доза зовнішнього опромінення за період роботи в МПП Агропромфірма «Мрія» склала: за 2017 рік - 11,65 мЗв; за 2018 рік - 6,07 мЗв (а.с.33).

З акту обстеження житлових умов проживання № 01-19/71 від 03.10.2018 року у квартирі АДРЕСА_4, де зареєстровані та проживають: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_1, встановлено, що ОСОБА_4 проживає за цією адресою з матір'ю, бабусею та дядьком. Зі слів матері та дитини з сином ОСОБА_3 взагалі не спілкується, не приходить, не телефонує, подарунки не дарує, кошти не надає, зі святами не вітає, розвитком, станом здоров'я не цікавиться. ОСОБА_3 має заборгованість щодо сплати аліментів на утримання дитини, додатково матеріально не допомагає, фінансово не підтримує (а. с. 9).

З вищевказаного акту обстеження умов проживання вбачається, що санітарно-гігієнічні умови проживання на час обстеження відповідають загальноприйнятим нормам: сучасний ремонт, чисто та прибрано. Квартира облаштована відповідними меблями, побутовою технікою, є: дивани, крісла, шафи, тумбочки для речей особистого вжитку, телевізори, холодильник, микрохвильова піч, пральна машина, тощо. Для виховання, розвитку та проживання дитини виокремлено кімнату із сучасним ремонтом, де знаходиться ліжко, робочий стіл, шафа, тумбочки для речей особистого вжитку тощо. Дитина забезпечена усім необхідним для проживання та розвитку, наявна канцелярія, розвиваючі ігри, сезонний одяг, взуття, та продукти харчування.

Як вбачається з характеристики ЗОСШ № 1 м. Славутича на учня 7-А класу Худого Івана Васильовича, за час навчання він показав переважно середній рівень знань. Здатний до навчання, але вивченню навчальних дисциплін приділяє не належну увагу. На уроках дисциплінований, але не завжди активний. Добросовісно ставиться до різних доручень. Адекватно реагує на зауваження вчителів та однокласників. У колективі підтримує дружні стосунки. Має власну думку, у спілкуванні з дорослими проявляє повагу та ввічливість. За характером спокійний, урівноважений, відповідальний. Мати приділяє належну увагу вихованню сина. У сім'ї панують дружні, довірливі стосунки. Батько не бере участі у навчально-виховному процесі сина. З класним керівником не спілкується, батьківські збори не відвідує, шкільним життям ОСОБА_4 взагалі не цікавиться (а. с. 8 - зворотня сторона).

Враховуючи положення ст. 10 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов'язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу.

Як зазначено у ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 195 від 27.03.2019 року, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на належне виховання, рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4 (а.с. 65).

Згідно з ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток(ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя(ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину (ч.4).

Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, малолітнього свідка ОСОБА_10 свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дитини.

Так, в судовому засіданні з показань вищевказаних свідків та досліджених документів встановлено, що відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, не цікавиться його станом здоров'я, не цікавиться його навчанням, не відвідує батьківські збори.

Зазначені обставини дають підстави для висновку про наявність реального порушення прав дитини внаслідок неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в інтересах дитини необхідно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, ст. ст. 1-4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач звільнена .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, місце проживання: АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_3.

Третя особа:

Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, місцезнаходження: Київська область, м.Славутич. Центральна площа, 7, .

Повне заочне рішення суду виготовлено 25 квітня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька