ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: 39
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року про відмову в забезпеченні доказів

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за правом представлення,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1, яка діє як законний представник від імені та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за правом представлення.

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, в якому просила в порядку ст. 84 ЦПК України витребувати у: Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 02.03.2009 року; Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_5, яка померла 04.03.2018 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання про забезпечення доказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що до клопотання не надано доказів звернення до вказаних осіб стосовно надання названих документів, клопотання про забезпечення доказів не оплачено судовим збором як це передбачено ч.3 ст. 117 ЦПК України.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 12, частини 1 статті 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами, є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 83 ЦПК України встановлено, що учасники справи подають докази безпосередньо до суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Відповідно до ч.3 ст. 84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

У відповідності до вимог ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч.3 ст. 117 ЦПК України за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Питання щодо забезпечення доказів вирішують у відповідності до вимог ст.ст. 116-118 ЦПК України.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм права, питання витребування доказів регулюється ст. 84 ЦПК України у разі коли учасник справи не має можливості самостійно надати докази. В той час, в параграфі 8 глави 5 розділу 1 закріплено порядок забезпечення доказів в разі, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Таким чином, ухвала про витребування доказів та ухвала про забезпечення доказів є різними за своєю правовою суттю.

З матеріалів справи убачається, що 29.01.2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів на підставі ст. 84 ЦПК України (а.с.13-15).

В порушення вимог цивільного процесуального законодавства, суд першої інстанції з власної ініціативи розглянув клопотання про витребування доказів, як клопотання про забезпечення доказів, незважаючи на те, що таке клопотання заявником не подавалося.

Таким чином, клопотання про витребування доказів, у тому вигляді як воно було подано заявником, фактично залишилося судом не розглянутим. Апеляційний суд не має повноважень щодо розгляду клопотань сторін про витребування доказів, які заявлялися у суді першої інстанції, відтак суд першої інстанції має розглянути клопотання про витребування доказів, заявлене ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що враховуючи характер спірних правовідносин, предмет позову, витребування зазначених доказів, а саме копій спадкових справ є необхідним для встановлення дійсних обставин по справі та мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи викладене, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

ОСОБА_6