Справа № 676/7403/18
Номер провадження 2/676/325/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Швець О.Д.

з участю секретаря - Чекашкіної О.Л.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янець-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 липня 2005 року між нею та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 11 травня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області шлюб між сторонами був розірваний. Наказом від 12 березня 2018 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини. Навесні 2018 року в дитини виникли проблеми з ходою в зв'язку з чим їй було призначено оперативне вручання та подальше лікування. Протягом 2018 року дитині було двічі проведено оперативне втручання, а саме коригуюча деторсійно-варизуюча остеотомія правої н/кінцівки в в/з 13 червня 2018 року та 5 вересня 2018 року. Дитина перебувала на стаціонарному лікуванні в ДУ «ІТО НАМНУ» з 12.06.2018 р. по 04.07.2018 р. та з 04.09.2018 р. по 17.09.2018 р. На лікуванні дитини були понесені витрати: укладено два договори добровільного страхування та сплачені страхові платежі на суму 5 150 грн, придбано два набори імплантатів для остеосинтезу на суму 55 600 грн, придбано два пакети медикаментів на суму 4 704,36 грн, деротаційний чобіток на суму 662,15 грн для реабілітації дитини після операції, а всього на загальну суму 66 116,51 грн. Оскільки відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані її хворобою, просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію здійснених додаткових витрат на дитину в розмірі 33 058,25 грн.

В суді представник позивача позов підтримала, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, подав відзив на позов, заперечує проти задоволення позову, мотивує тим, що заявлена сума є необґрунтованою, оскільки систематично через платіжну систему Вестерн Юніон сплачував на ім'я ОСОБА_2 грошові кошти з метою забезпечення дитини ОСОБА_4 Протягом квітня - вересня 2018 року ОСОБА_3 добровільно перерахував позивачу більше 600 доларів США. Вважає, що дані кошти ним направленні саме на лікування дитини, оскільки питання проведення операції в телефонному режимі почалось обговорюватись в квітні 2018 року. Відповідач був проти проведення операції восени 2018 р., оскільки матір'ю дитини не було надано відповідного направлення від лікаря, і дана операція має бути проведена саме в цьому віці. Відповідач погодився оплатити 50% коштів за договором страхування, перерахувавши кошти 14.06.2018 року. В вересні 2018 року йому стало відомо про заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду. Державним виконавцем сплачені через Вестерн Юніон кошти визначено як додаткові витрати, тому заборгованість по аліментах в сумі 11 051,61 грн. сплатив 26.10.2018 р. Таким чином приблизно 17 000 грн. протягом квітня - вересня ОСОБА_3 було сплачено в якості додаткових витрат на утримання доньки, які просить суд зарахувати в 50% витрат, понесених позивачем. Просить відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази в повному обсязі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 22 липня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. Від шлюбу народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач записаний батьком дитини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний.

Малолітня дитина проживає з матір'ю.

Судовим наказом від 12 березня 2018 року, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області, стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі ј частки всіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26.02.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав чинності 12.03.2018 р.

За медичними показаннями малолітній дитині необхідно було пройти курс лікування, який включав оперативне втручання та подальшу реабілітацію.

Згідно виписки з історії хвороби № 552517 від 21.06.2018 р., консультаційного висновку № МВ90109-168155 ОСОБА_4 з 12.06.2018 р. по 04.07.2018 року перебувала на лікуванні в ДУ ІТО НАМНУ. 13.06.2018 р. проведено оперативне втручання коригуючи деторсійно-варизуюча остеотомія правого стегна в в/з. МОС з використанням накістного фіксатора LCP «Інтерлок ТТ» № 0309/71 та пакету медикаментів ТОВ «Азимут» тов.чек № 13969 від 12.06.2018 р.

12.06.2018 р. ОСОБА_2 сплачено згідно договору співстрахування добровільного медичного страхування 256412 від 12.06.2018 р. 4200 грн.

Згідно рахунку-фактура № 27 від 12.06.2018 р., акта приймання-передачі від 13 червня 2018 р. ОСОБА_2 сплатила 27 800 грн. за придбання набору імплантів для остесинтезу згідно з банківськими квитанціями № QS23359601 та № QS23360501.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № ПКО-1530 від 12.06.2018 р. ОСОБА_2 сплатила 2842,42 грн. за медикаменти згідно товарного чеку № 13969 від 12.06.2018 р.

Згідно виписки з історії хвороби ОСОБА_4, в після операційний період рекомендовано спати в деротаційному чобітку.

Згідно товарного чеку від 13.06.2018 р. вартість деротаційного чобітка становить 662,15 грн.

В вересні 2018 року малолітня дитина повторно перебувала на стаціонарному лікуванні.

Згідно виписки з історії хвороби № 552517 від 18.09.2018 р., консультаційного висновку № МВ90109-168142 ОСОБА_4 з 04.09.2018 р. по 17.09.2018 року перебувала на лікуванні в ДУ ІТО НАМНУ. 05.09.2018 р. проведено оперативне втручання коригуючи деторсійно-варизуюча остеотомія лівого стегна в в/з. МОС з використанням накістного фіксатора LCP «Інтерлок ТТ» № 0309/71 та пакету медикаментів ТОВ «Азимут» тов.чек № 14607 від 04.09.2018 р.

04.09.2018 р. ОСОБА_2 сплачено згідно договору співстрахування добровільного медичного страхування 258212 від 04.09.2018 р страховий платіж в сумі 950 грн.

Згідно рахунку-фактура № 71 від 03.09.2018 р, акта приймання-передачі від 05 вересня 2018 р. ОСОБА_2 сплатила 27 800 грн. за придбання набору імплантів для остесинтезу згідно з банківськими квитанціями № QS 56776101 та № QS56777501.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № ПК-1524 від 04.09.2018 р. ОСОБА_2 сплатила 1862,94 грн. за медикаменти згідно товарного чеку № 14607 від 04.09.2018 р.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з її хворобою.. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вказаний правовий висновок викладено в Постанові Верховного суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Згідно роз'яснень, викладених у пункті 18 постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1489цс17 вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати.

Суд вважає, що позивачем доведено наявність додаткових витрат.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що перебуває на заробітках за межами України, має щомісячний дохід, інших утриманців немає, стан здоров'я задовільний.

Виходячи із обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, суд вважає, що сума додаткових витрат, що заявлена до стягнення позивачем, не погіршить його матеріального становища і він може сплатити додаткові витрати.

Визначаючи розмір додаткових витрат до стягненя суд враховує, що протягом квітня-вересня 2018 року ОСОБА_3 перерахував ОСОБА_2 згідно квитанцій: WU 107-017-1885, 03.05.2018 р -100 $, WU 172-224-4276, 06.04.2018 р - 107,56$, WU 687-777-2308, 31.05.2018 р - 100$, WU 387- 280-3772, 14.06.2018 р - 100$, WU 398-881-1469, 06.09.2018 р -100$ (€92,50).

Із відповіді на відзив вбачається, що ОСОБА_3 перерахував ОСОБА_2 100$ на день народження доньки згідно квитанції WU 423-732-6541, 05.07.2018 р., тому ця сума не може бути врахована у додаткові витрати.

Відповідач зазначає, що перераховані кошти WU були сплачені ним для покриття витрат на лікування дитини.

Суд приймає заперечення відповідача, оскільки позивачем не надано доказів про існування інших грошових зобов'язань між нею та ОСОБА_3, крім аліментних.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 56106762 станом на 01.10.2018 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 11 015,61 грн., яка згідно квитанції № 4103100 від 05.10.2018 р. та квитанції від 13.10.2018 року відповідачем погашена.

Згідно довідки Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області № М 697-15.25-26/12 станом на 26.10.2018 року заборгованість по виконавчому документу з виконання рішення про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 - відсутня.

За курсом НБУ сплачені ОСОБА_3 суми протягом квітня-вересня 2018 року еквівалентні 13 333,60 грн.

Таким чином слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 33 058,25 грн. - 13 333,60 грн. = 19 724,65 грн. у відшкодування додаткових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2018 р. між ОСОБА_2 та адвокатським об'єднанням «Альва Прайвесі» укладено Договір про надання правничої допомоги.

Згідно квитанції №0.0..1 від 05.02.2019 р. позивач сплатила на рахунок адвокатського об'єднання «Альва Прайвесі» 2500 грн., квитанції №4115523 від 12.10.2018 р. сплачено 5 500 грн. призначення платежу оплата за правову допомогу.

Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Виходячи з положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд вирішує питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Враховуючи обсяг виконаних робіт адвокатом, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн. В відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Судові витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача, оскільки позивач від сплати судового збору звільнена.

Керуючись ст. ст. 141, 150, 180-182, 185 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 19 724 грн. 65 коп. та 5000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 березня 2019 року.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.