Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/475/19
Провадження № 2/650/212/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді - Хомик І.І.

за участю секретаря - Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. В.Олександрівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше ніж п`ять років, встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на день смерті останнього, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше ніж п`ять років, встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на день смерті останнього, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер співмешканець позивачки ОСОБА_2 Померлий постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належав матері спадкодавця ОСОБА_3 . ОСОБА_3 залишила заповіт посвідчений Великоолександрівською нотаріальною конторою 15.04.1987р., яким заповідала ОСОБА_2 вказаний житловий будинок. ОСОБА_2 спадщину після смерті матері прийняв в установлений законом 6-ти місячний строк, так як фактично вступив в управління та володіння майном, однак не переоформив свої права на нього. Позивачка ОСОБА_1 з померлим у зареєстрованому шлюбі не перебувала, але з 28.10.2000р. по 09.06.2011р. постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, доглядали за будинком, сплачували комунальні послуги, жили як чоловік та дружина. Потреби у реєстрації шлюбу не вбачали. У житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 позивачка проживає по сьогоднішній день.

ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_2 та розпорядилася майном, деякі речі забрала собі інші розпродала та роздала, фактично вступила в володіння спадковим майном. 23.01.19р. позивачка звернулася до нотаріуса для оформлення спадкових справ на майно померлого ОСОБА_2 , однак отримала письмову відмову з роз`ясненням права звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на вказаний житловий будинок у судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в межах і з підстав, викладених у них.

Представник Великоолександрівської селищної ради Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 з 2000р. Житловий будинок належить ОСОБА_2 За час спільного проживання побудували веранду, провели газ. Після смерті ОСОБА_2 позивачка поховала його. Син ОСОБА_2 вживав наркотики, сидів у тюрмі, помер у 2018р. Він ніде не працював, ОСОБА_1 утримувала його із своєї пенсії, лікувала. У неї нікого у В.Олександрівці немає, немає ні житла, ні рідні.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що проживала по-сусідськи з ОСОБА_2 Позивачка ОСОБА_1 у 2000р. почала з ним проживати. Вона утримувала його, доглядала його, бо за два роки до смерті, він був прикутий до ліжка. ОСОБА_1 і газ провела, веранду добудувала, утримувала сина ОСОБА_2 , який вживав наркотики. Ховала як чоловіка так і його сина.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як встановлено у судовому засіданні відповідно до довідки Великоолександрівської селищної ради Херсонської області за № 689 від 05.03.19р. ОСОБА_1 протягом тривалого часу дійсно проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Житловий будинок за даною адресою належний ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. За життя вона заповідала даний будинок ОСОБА_2 , своєму сину, що підтверджується заповітом від 15.04.1988р.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . Позивач проживала однією сім`єю з 2000р., що підтверджено у судовому засіданні показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 За період спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Син ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. Інших спадкоємців 1-3 черги немає. ОСОБА_1 продовжує проживати в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює виплату житлово-комунальних послуг, що підтверджується квитанціями про сплату платежів.

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі і факт постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем протягом п`яти років.

Як роз`яснено в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення № 5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту постійного проживання, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Оскільки встановлення факту постійного проживання породжує для позивача юридичні наслідки, а саме необхідно йому для оформлення спадщини, та встановити даний факт іншим шляхом, а ніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про встановлення факту постійного проживання.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або з законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У відповідності до ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р., якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів.

Враховуючи наведене та вимоги чинного законодавства суд вважає, що оскільки позивачка з 28.10.2000р. по 09.06.2011р. постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 однією сім`єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, доглядала його до смерті, оскільки ОСОБА_2 потребував стороннього догляду та допомоги, які позивачка надавала йому, здійснила поховання його так і його сина, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, тому позивачка, як спадкоємиця четвертої черги за законом, після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла в порядку ст. 1268 ЦК України. До складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 увійшов житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на що їй 31.01.19р. за № 109/01-16 було надано роз`яснення щодо вирішення даного спору у судовому порядку.

Проаналізувавши вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11-13,77,78,80,81,263,265,293,294,315 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1258, 1264 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем більше ніж п`ять років, встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на день смерті останнього, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 однією сім`єю з 28.10.2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року - дня смерті ОСОБА_2 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 по ІНФОРМАЦІЯ_1 року - день смерті ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом.

Рішення суду може бути оскарження до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хомик І.І.