Справа № 136/112/19
Провадження № 22-ц/801/788/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 рокуСправа № 136/112/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Зайцева А.Ю., Ковальчука О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 08 лютого 2019 року про повернення заяви позивачеві, постановлену суддею Кривенком Д.Т., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

У січні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 03 вересня 2012 року.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 17 січня 2019 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

07 лютого 2019 року на адресу Липовецького районного суду Вінницької області від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява на усунення недоліків.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 08 лютого 2019 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем усунуто недоліки позовної заяви у визначений судом строк, а відмова у відкритті провадження у справі не допускається з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, та інших не передбачених законом підстав.

Поштовий конверт з ухвалою про відкриття апеляційного провадження та копією апеляційної скарги було направлено на адресу ОСОБА_3, однак, він повернувся на адресу суду із відміткою пошти «адресат помер». На запит апеляційного суду від Липовецького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області надійшла копія актового запису про смерть №53, із якого слідує, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у визначений судом строк, зокрема, ним надано лише належним чином завірену частину документів, які долучалися до позовної заяви. Самостійне з'ясування часу виникнення заборгованості, періодів, ставок процентів за відповідний період буде порушенням принципу змагальності сторін та безсторонності суду.

Апеляційний суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що 16.01.2019 до Липовецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.1-3).

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 17.01.2019 позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» залишено без руху з підстав, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме позивачем не зазначено доказів, що підтверджуються обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зокрема, в позовній заяві зазначено, що відповідач отримав кредитні кошти та порушив зобов'язання по їх поверненню, однак не вказано коли мало місце таке порушення, відсутні обґрунтування та математичні формули нарахування заборгованості за кредитом, процентами, пенею, штрафами, що позбавляє суд можливості встановити обставини, які підлягають доказуванню та перевірити правильність та обґрунтованість розрахунку сум, які позивач просить стягнути з відповідача; додані до позовної заяви письмові докази засвідчені неналежним чином, деякі з яких у фотокопіях, що ставить їх під сумнів (а.с.44-45).

Позивачу надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху.

На виконання вимог ухвали, 31 січня 2019 року позивач засобами поштового зв'язку направив заяву про усунення недоліків, яка надійшла до суду 07 лютого 2019 року. До заяви додано виписку по особовому рахунку позичальника ОСОБА_3, копію довіреності представника АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.47-53).

У заяві на усунення недоліків позовної заяви банком зазначено, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості щодо позичальника ОСОБА_3 містить відомості щодо розміру відсоткової ставки, нарахованих відсотків, пені, сум коштів, які надходили на рахунок погашення заборгованості, суми використаних коштів, періоду нарахування, розмір простроченого зобов'язання, а також зазначено формули нарахування відсотків. Для більш детального вивчення руху коштів по рахунку позичальника надано виписку по рахунку.

Вимоги до позовної заяви та до документів, що додаються до неї, викладені в статтях 175, 177 ЦПК України.

Пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно частини 5 статті 177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Зі змісту позовної заяви та заяви на усунення недоліків вбачається, що позивачем зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також зазначено та долучено до матеріалів справи докази, якими ці обставини підтверджуються, наведено відповідний розрахунок заборгованості, що підлягає до стягнення, встановлення правильності та обґрунтованості якого можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 5, 6 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.ч.2,3 ст.89 ЦПК України).

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Враховуючи вищезазначені норми, питання щодо доведеності обставин, якими обґрунтовуються вимоги позивача, оцінка належності, допустимості, достатності, достовірності доказів вирішуються судом на стадії судового розгляду, а не на стадії відкриття провадження у справі та перевірки відповідності позовної заяви вимогам щодо її форми та змісту.

З урахуванням наведеного, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо застосування положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Крім того, судом першої інстанції не досліджувалось питання та не надавалась відповідна оцінка, що недоліки позовної заяви усунуті саме в строк, наданий судом.

Таким чином, визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу з наведених в ухвалі суду від 08 лютого 2019 року підстав є помилковим.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 08 лютого 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді А.Ю. Зайцев

О.В. Ковальчук