Справа № 159/1642/19
Провадження № 2/159/726/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Шокот С.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача у справі ОСОБА_2 суму боргу за договором позики, укладеним між позивачем та відповідачем 25 березня 2016 року на загальну суму 22429,55 Євро, що еквівалентно до національної валюти України 684998,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: 25 березня 2016 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 у позику кошти в сумі 20617 Євро з кінцевим терміном погашення до 06 квітня 2016 року. Факт отримання від позивача у позику коштів позичальник підтвердив шляхом складення відповідної розписки. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання по поверненню боргу до дати, зазначеної у борговій розписці, відповідач боргу не повернув і прострочив виконання боргового зобов`язання, у зв`язку з чим з 07 квітня 2016 року по 26 лютого 2019 року розмір відсотків підлягав перерахуванню за невиконання грошового зобов`язання три відсотка річних, що становить 1822,55 Євро, що еквівалентно до національної валюти України 4009,81 грн. Оскільки відповідач ухиляється від виконання боргових зобов`язань позивач, посилаючись на ст. 625, 1046,1047, 1049 Цивільного Кодексу України, прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів, переданих відповідачеві у позику в розмірі 20617 Євро та 3% річних -1822,55 Євро, що еквівалентно до національної валюти України в загальній сумі становить 684998,45 грн. Крім того, прохає стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн., витрати за висновок спеціаліста в сумі 2000 грн., а також судові витрати в сумі 3000 грн.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують і прохають задовольнити. Крім того, не заперечують проти ухвалення заочного рішення справи, про що зазначили в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в тому числі через опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав.

У зв`язку з цим суд, відповідно до ст. 223 ч.4, ст. 280 ч. 1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Згідно ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Оригіналом боргової розписки від 25 березня 2016 року доводиться та обставина, що відповідач у справі ОСОБА_2 позичив у позивача ОСОБА_1 гроші в сумі 20617 Євро з терміном повернення боргу до 06 квітня 2016 року.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.ст.78,81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Факт отримання відповідачем від позивача суми, обумовленої у договорі позики, підтверджується борговою розпискою від 25 березня 2016 року, написаною відповідачем власноруч.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до змісту ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, наявність боргового документа, а саме боргової розписки у позивача свідчить про те, що відповідач не виконав зобов`язань по поверненню боргу.

З покликанням на норми ст. 625 ЦК України позивач прохає стягнути з відповідача окрім суми основного боргу в розмірі 20617 Євро, також 3% річних від суми боргу, що становить 1822,55 Євро.

За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Висновком спеціаліста про стан заборгованості за борговим документом (розпискою) доводиться та обставина, що розмір 3% річних від суми боргу, становить 1822,55 Євро, що еквівалентно до національної валюти України 4009,81 грн.

Відтак позов в частині стягнення з відповідача 3% річних з простроченої суми у розмірі також підлягає задоволенню.

Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов`язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і його виконання є національна валюта України гривня.

Згідно ч.1,2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, з огляду на офіційний курс Євро станом на 19 березня 2019 року сума заборгованості відповідача за договором позики та 3% річнихвід суми боргу в загальному розмірі становить 22429,55 Євро, що еквівалентно до національної валюти України 684998,45 грн.

Також, позивачем заявлено вимогу про відшкодування витрат понесених ним на правову допомогу в сумі 3000 тис. гривень.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат відносяться: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Виходячи з наведеного та приєднаних документів, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення ним на правову допомогу в сумі 3000 тис. гривень.

Крім того, у відповідності до вимог ст.ст.139,141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім витратви за висновок спеціаліста та судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265,280-285 ЦПК України ЦПК України, ст. 545, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 25 березня 2016 року в розмірі 22429,55 Євро, що еквівалентно до національної валюти України, 684998,45 грн. ( шістсот вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім грн. 45 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 6849 грн.98 коп., витрати за правничу допомогу в розмірі 3000 грн. та витрати за висновок спеціаліста в розмірі 2000 грн., що в загальному становить 11 849 грн.98 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 21 травня 2019 року .

Головуючий: В.О.Лесик