Справа № 761/7416/19
Провадження № 2-з/761/110/2019
У Х В А Л А

Іменем України

20 березня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення упущеної вигоди.

Разом з тим, до Шевченківського районного суду м.Києва була подана заява про забезпечення позову, в якій заявник просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1.

Вивчивши заяву, суд вважає її такою, що підлягає поверненню заявнику за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, в порушення вищенаведених положень законодавства, вказана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, зокрема, остання не підписана заявником та не містить його оригінального підпису, адже подана до суду в копіях. Разом з тим, суд позбавлений можливості розглядати справу, у якій містяться лише належним чином завірені копії документів, в тому числі і заява про забезпечення позову, так як зазначене не передбачене нормами законодавства України.

Водночас, ч. 5 ст. 151 ЦПК України встановлено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, відповідно до наданих роз'яснень у п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається, в даному випадку квитанція про сплату судового збору надана суду, також в копії, що в даному випадку у відповідності до вищенаведених роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ - не є належним доказом сплати судового збору.

Крім того, всупереч вимог ст. 151 ЦПК України, заява не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки позивачем не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову, що є необхідною вимогою у розумінні ст.ст. 151, 153 ЦПК України, при цьому, дана заява та доказ сплати судового збору подані в копіях та у заяві відсутній оригінальний підпис заявника - суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, в зв'язку з чим вважає за необхідне повернути її заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.151, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - повернути заявнику.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: Н.Г.Притула