Справа № 2-121/2010
Провадження № 22-ц/801/878/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 рокуСправа № 2-121/2010м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Зайцева А. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Чернівецького районного суду Вінницької області у складі судді Суперсона С. П. від 15 лютого 2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Чернівецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_4, про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

14 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 28 вересня 2010 року у цивільній справі № 2-121/2010 присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» (далі АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», банк) заборгованість за кредитним договором № 62-73/07 від 19 червня 2007 року у розмірі 145 999 грн 20 к., державне мито у розмірі 1 459 грн 99 к. та 120 грн 00 к. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. За цим рішенням був виданий виконавчий лист, на підставі якого Чернівецьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі Чернівецький РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області) відкрито виконавче провадження. 07 лютого 2018 року АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_3 уклали договір № 227 про відступлення прав вимог, посвідчений державним нотаріусом Пятнадцятої Київської нотаріальної контори ОСОБА_5 12 червня 2018 року судом було постановлено ухвалу про заміну стягувача у виконавчому провадженні з АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на ОСОБА_3 Після отримання ухвали суду заявником було направлено запит до органів виконавчої служби щодо надання інформації про хід виконавчого провадження. 04 вересня 2018 року Чернівецький РВ ДВС ГУТЮ у Вінницькій області повідомив про те, що у звязку з відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, 19 грудня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Повторно виконавчий лист до виконання не звертався. Новому кредитору банк передав усі матеріали кредитної справи по ОСОБА_4, однак оригінал виконавчого документу, як і постанова про повернення виконавчого листа у справі відсутні.

Оскілки рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 28 вересня 2010 року до тепер не виконане, а ОСОБА_3 фактично позбавлений можливості здійснювати процедуру повторного звернення цього рішення до виконання просив:

- замість втрачено оригіналу виконавчого листа № 2-121/2010 від 15 лютого 2011 року, виданого Чернівецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором на загальну суму 145999 грн 20 к. видати дублікат виконавчого листа;

- поновити строк предявлення виконавчого листа № 2-121/2010 від 15 лютого 2011 року, виданого Чернівецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що строк повторного предявлення до виконання виконавчого листа після його повернення стягувачу 19 грудня 2014 року закінчився 19 грудня 2017 року, тобто ще до заміни стягувача у виконавчому провадженні. Поважних причин, які б унеможливлювали предявлення цього виконавчого листа до виконання попереднім стягувачем АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заявником не наведено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просив скасувати ухвалу суду і постановити нову, якою його заяву задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що рішення суду до тепер не виконане, процесуальне право отримати інформацію від Чернівецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про хід його виконання у заявника виникло лише після набрання законної сили ухвалою від 12 червня 2018 року про зміну стягувача у виконавчому провадженні, відповідну відповідь він отримав 01 жовтня 2018 року, а заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його предявлення до виконання він подав 08 січня 2019 року.

Суд не звернув уваги, що постановою Правління Національного банку України № 339 від 10 червня 2014 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 45 від 11 червня 2014 року розпочато ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» ОСОБА_6, що спричинило скорочення штату працівників АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», закриття відділень банку. Офіційна сторінка Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визначає місцезнаходження уповноваженої особи АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та адресу для листування: вул. Січових Стрільців, 17 (2 поверх), м. Київ, 04053.

Натомість, як видно з Автоматизованого реєстру виконавчих проваджень за ВП № 39043924 щодо виконання виконавчого листа № 2-121/2010 адреса стягувача: м. Вінниця, вул. Червоноармійська, 1.

15 квітня 2019 року ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, за яким просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм процесуального права, відповідно до встановлених судом обставин справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частиною першою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 28 вересня 2010 року у справі № 2-121/2010 присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на користь Вінницької філії АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованість згідно з кредитним договором № 62 А-73/07, укладеним 19 червня 2007 року на загальну суму 145999 грн 20 к., 1459 грн 99 к. державного мита, а також 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На підставі вказаного судового рішення 15 лютого 2011 року судом було видано стягувачу виконавчий лист.

24 липня 2013 року державним виконавцем Чернівецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39043924, яку направлено сторонам. 04 квітня 2013 року платіжним дорученням № 299 на рахунок стягувача із реалізації арештованого майна боржника перераховано 50567 грн 58 к.

19 грудня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві згідно зі статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (далі Закон № 606-XIV) у звязку з відсутністю майна боржника, на яке можна звернути стягнення.

07 лютого 2018 року ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» та ОСОБА_3 уклали договір № 227 про відступлення прав вимог, посвідчений нотаріусом Пятнадцятої Київської нотаріальної контори, за яким банк відступив шляхом продажу новому кредитору ОСОБА_3 у обсязі та на умовах права вимоги банку до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у додатках до договору.

Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 12 червня 2018 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на ОСОБА_3

Відповідно до відповіді Чернівецького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 04 вересня 2018 року № 2985/00-28, виконавчий лист було повернено стягувачеві постановою державного виконавця від 19 грудня 2014 року, повторно виконавчий лист до виконання не звертався.

Як зазначено у заяві ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його предявлення до виконання АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» після укладення договору про відступлення права вимоги передано йому матеріали кредитної справи ОСОБА_4, але виконавчий лист та постанова державного виконавця від 19 грудня 2014 року про його повернення стягувачеві у ній відсутні.

Згідно зі статтею 22 Закону № 606-XIV, в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили, виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років.

Статтею 23 Закону № 606-XIV (у відповідній редакції) строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються предявленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувану у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дати його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Частиною 6 статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважними причинами пропуску строку є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій та підтверджені належними доказами (до такого правового висновку прийшов Верховний Суд України у постановах від 26 вересня 2012 року, справа № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року, справа 6-1486цс15).

Пунктом 17.4 частини першої Розділу ХІІІ Перехідні Положення ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки після переривання строку на предявлення виконавчого листа до виконання 19 грудня 2014 року строк для повторного його предявлення до виконання скінчився 20 грудня 2017 року, тобто до набуття ОСОБА_3 права вимоги за цим виконавчим листом, поважних причин, з яких попередній стягувач АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» не предявив цей виконавчий лист до виконання у зазначений строк заявник не навів, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, а відтак і видачі дубліката виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий лист було втрачено у звязку з організаційними змінами в структурі АТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», повязаними з процедурою ліквідації банку на увагу не заслуговують, тому що вони не були зазначені в заяві про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, а тому дослідження цих обставин виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України). Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що втрата виконавчого листа через неналежну організацію роботи структурних підрозділів банку, навіть в процесі здійснення процедури його ліквідації, поважною причиною пропущення строку на предявлення виконавчого листа до виконання, тобто такого що викликана обєктивними, непереборними труднощами, вважатись не може.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий підпис ОСОБА_2

Судді: підпис ОСОБА_7 підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом ОСОБА_2