Справа 206/2655/19
Провадження 2-о/206/380/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Щербині Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа Індустріальний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту народження дітей,

за участю:

представника заявника ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту народження дітей зазначивши, що у 2013 році почала проживати однією сім`єю з ОСОБА_3 переїхавши до нього в АР Крим. Від спільного проживання з останнім заявницею було народжено двох дітей: дівчинки ІНФОРМАЦІЯ_1 та хлопчика ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2019 році між заявником та ОСОБА_3 стосунки припинились, тому заявниця вирішили повернутися в Україну.

З метою проведення державної реєстрації народження дітей заявниця звернулась до Індустріального районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, проте 24 квітня 2019 року отримала відмову. Оскільки отримати свідоцтва про народження дітей у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, заявниця була змушена звернутись до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали в повному обсязі та надали суду заяву про уточнення вимог, відповідно до якої просили встановити факт народження дітей (дівчинки ОСОБА_4 та хлопчика Тамерлана), з зазначенням відомостей про матір та батька.

Представник Індустріального районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти вимог заявника не надав.

Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що згідно виписного епікризу (з акушерського стаціонару) ГБУЗ РК «Симферопольская ЦРБК» (медичним закладом на тимчасово окупованій території)ОСОБА_1 у віці 29 років 30 жовтня 2015 року народила дівчинку вагою 3500 г. (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про народження від 04 грудня 2015 року серії НОМЕР_1 виданої Сімферопольським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (установою на тимчасово окупованій території) ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Мазанка Сімферопольського району Автономної Республіки Крим народилась ОСОБА_5 , батьками якої являються ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Також, відповідно до довідки №17 Сімферопольської ЦРКБ (медичного закладу на тимчасово окупованій території) ОСОБА_1 в період з 08.08.2018 по 13.08.2018 знаходилась в пологовому відділенні у зв`язку з народженням дитини чоловічої статі (а.с.10).

Згіднокопії свідоцтва про народження від 31 жовтня 2018 року серії НОМЕР_2 Сімферопольським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (установою на тимчасово окупованій території) ІНФОРМАЦІЯ_3 2018 року в м. Сімферополь Автономної республіки Крим народився ОСОБА_6 , батьками якого являються ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Також, в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка являється матір`ю заявниці, підтвердила вищезазначені обставини та пояснила, що дійсно її донька ОСОБА_1 знаходячись в Автономній Республіці Крим (на тимчасово окупованій території України) народила від Бекірова ОСОБА_8 Зенуровича двох дітей ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про народження особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів народження особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

24 квітня 2019 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіу проведенні державної реєстрації народження її дітей було відмовлено, оскільки на підтвердження факту народження дітей нею пред`явлено документи, форма яких не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року № 1150/13024 (а.с.11-12).

Відповідно ч. 3 ст. 49 ЦКУ державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

За правилами ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Частинами 1, 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що на сьогоднішній день свідоцтва про народження дітей, видані органом на тимчасово окупованої території, не можуть бути підставою для реєстрації народження дітей заявниці на території України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, зумовлені фактичним народженням дітей на тимчасово окупованій території України, оцінюючи надані заявницею документи, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дітей задовольнити та встановити факт народження дітей дівчинки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та хлопчика ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 259, 263-265, 268, 315, 317 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрованої у м. Дніпро АДРЕСА_1 ) про встановлення факту народження дітей задовольнити.

Встановити факт народження дитини (дівчинки) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Мазанка, Сімферопольського району, Автономна Республіка Крим.

Встановити факт народження дитини (хлопчика) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим.

Відомості про батьків дітей:

Мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України.

Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин Російської Федерації.

Повний текст рішення складено 23 травня 2019 року.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О.Кушнірчук