Постанова

Іменем України

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 756/5007/16-ц

провадження № 61-7891св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Кулікової С. В., Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення солідарно з відповідачів 83 593,00 грн.

Позов мотивовано тим, що з вини відповідачів сталося залиття його квартири, що спричинило шкоду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 збитки, спричинені залиттям квартири у сумі 82 793,00 грн та 800,00 грн витрат, пов'язаних з проведенням оцінки вартості відновлювального ремонту.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що шкода, завдана позивачу в результаті пошкодження його майна, є такою, що завдана з вини відповідачів і розмір шкоди становить 82 793,00 грн, які необхідно понести потерпілим для відновлення їх квартири у зв'язку з її залиттям.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 68 994,00 грн шкоди, завданої залиттям та 800,0 грн витрат, пов'язаних з проведенням оцінки вартості відновлювального ремонту.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 689,94 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 152,19 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивована тим, що вирішуючи питання про відшкодування шкоди, суд першої інстанції не визначився з обсягом відповідальності відповідачів за заподіяну позивачу шкоду, оскільки квартира, з якої відбулося залиття, належить на праві власності лише ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 05 травня 2005 року, а тому відповідальність вона несе сама.

Аргументи учасників справи

У грудні 2017 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на рішення апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року, в якій просить скасувати оскаржене рішення і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судове засідання 07 листопада 2017 року відбулося без її участі, апеляційний суд позбавив можливості брати участь у судовому засіданні та заявити клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи для визначення реальної вартості пошкодженого майна позивача.

Крім того, судами попередніх інстанцій не було встановлено, чи проведені позивачем ремонтні роботи в квартирі. Безпідставно та необґрунтовано взято до уваги висновок про вартість проведення відновлювального ремонту.

У березні 2018 року ОСОБА_6 надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін. Заперечення мотивовані тим, що ОСОБА_2 не була позбавлена можливості приймати участь в судовому засіданні апеляційної інстанції. Щодо клопотання про призначення товарознавчої експертизи, то про її призначення взагалі не зазначалося ні в апеляційній скарзі ні в окремому клопотанні.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_6 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1

27 травня 2015 року відбулось залиття квартири позивача АДРЕСА_1, яке трапилось внаслідок пориву гнучкої підводки в кухні під мийкою квартири АДРЕСА_2 власником якої є ОСОБА_2 У результаті залиття в квартирі позивача пошкоджено її внутрішнє оздоблення (факт залиття зафіксовано в акті від 02 червня 2015 року, складеним комісією ЖЕК №503).

У висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 після її залиття від 19 червня 2015 року, вказано, що внаслідок залиття належної ОСОБА_6 на праві власності квартири АДРЕСА_1 спричинено збитків у сумі 82 793,00 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що шкода, завдана позивачу в результаті пошкодження його майна, є такою, що завдана з вини відповідачів і розмір шкоди становить 82 793,00 грн, які необхідно понести потерпілим для відновлення його квартири у зв'язку з її залиттям.

Cуд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, виходив з того, що квартира, з якої відбулося залиття, належить на праві лише ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 05 травня 2005 року, а тому відшкодовує шкоду самостійно.

Відповідно до частин першої та третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законодавством України принципів змагальності й диспозитивності саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Доказів відсутності вини в залитті квартири позивача, ОСОБА_2 суду не надала.

Посилання заявника на невідповідність вимогам законодавства України акту про залиття від 02 червня 2015 року та висновку про вартість проведення відновлювального ремонту, складеного ТОВ «Агенство Екеспертної Оцінки» від 19 червня 2015 року, правильність висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, оскільки акт про залиття від 02 червня 2015 року, складений та підписаний в.о. інженером ОСОБА_8, Майстром т/д ОСОБА_9, слюсар-сантехніком ОСОБА_10 та мешканцем ОСОБА_6підтверджує факт залиття квартири власником якої є позивач, стався з вини відповідача, а доказів іншого розміру заподіяної шкоди, ніж указано у звіті, відповідачкою суду не надано.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди майну позивача і врахувавши, що ОСОБА_2, як власник квартири, з якої відбувся витік води, не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз не заявляла та не надала інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу шкоди, хоча це є її процесуальним обов'язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 про те, що апеляційний суд позбавив можливості брати участь у судовому засіданні є не обґрунтованими. Аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про розгляд справи в апеляційному суді 07 листопада 2017 року.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, неявка відповідача та її представника в судове засідання не була перешкодою суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2

Інші доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень Верховного Суду.

При цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
СуддіН. О. Антоненко В. М. Коротун В. І. Крат
В. П. Курило