Справа № 449/1234/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2019 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.

секретаря Баран П.Д.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Гульки Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування завданої шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ НАСК «Оранта» про відшкодування завданої шкоди покликаючись на те, що 29.07.2019р. о 17.30год. ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Шкода Октавія», р/н НОМЕР_1, біля будинку №104 по вул. Галицька в м. Перемишляни Львівської обл., здійснив зіткнення з мотоблоком «Зубр» під керуванням ОСОБА_5, який від отриманих травм загинув на місці пригоди.

Вироком Перемишлянського районного суду від 27.11.2017р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК країни та призначено йому покарання у виді чотирьох 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016р.» звільнено від відбування покарання призначеного вироком Перемишлянського районного суду від 27.11.2017р.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» за полісом обов'язкового страхування №АК/0285258 від 23.08.2016р. з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілих (третіх) осіб у розмірі 100000,00грн., життю і здоров'ю 20000000грн та франшизою - 0,00грн.

Внаслідок настання ДТП та загибелі у ній чоловіка позивачці було завдано значного розміру майнової та немайнової шкоди.

09.08.2017р. позивачка з дітьми звернулись до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку, а в подальшому 06.10.2017р. та 16.03.2018р. з письмовими заявами на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про виплату страхового відшкодування.

У червні 2018р. відповідач перерахував на банківські рахунки заявників страхове відшкодування у загальному розмірі 58978,62грн., з яких: на рахунок ОСОБА_1 - 27238,12грн., на рахунок ОСОБА_6 - 19004,50грн та на рахунок ОСОБА_7 - 12736.00грн., тоді як вартість витрат на поховання та спорудження надгробного пам'ятника загиблому склала 96641,75грн.

Оскільки ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено обов'язок відповідача виплатити страхове відшкодування не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, враховуючи, що відповідачем друга заява про його виплату отримана 26.03.2018р., позивачка вважає, що відповідач був зобов'язаний був виплатити страхове відшкодування до 25.06.2018р., а відтак просить стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на її користь грошові кошти в розмірі 23961,88грн. в якості недооплаченого страхового відшкодування в частині витрат на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, моральної шкоди завданої смертю фізичної особи, та стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на її користь грошові кошти в розмірі 115200,00грн. в якості відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 29.10.2018р. відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 11.12.2018р.

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.12.2018р. закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду цивільну справу на 04.02.2018р.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просили їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила та зазначила, що на звернення потерпілих ПАТ НАСК «Оранта» частково провела виплату страхового відшкодування у сумі 52975грн. (при ліміті відповідальності по полісу 200 тис. грн.) з яких: 27375 грн. сума сплачена позивачці на поховання та моральна шкода в сумі 38400 грн., максимальний розмір якої був розділений на трьох потерпілих. З вимогами позивачки про стягнення суми 23961,88грн. на поховання не погоджуються виходячи з того, що повністю компенсували зазначені витрати на по чеках, які були надані стороною Стосовно витрат на поминальні обіди, то такі затрати не відносяться до витрат на поховання, які відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», компенсовує страховик, що наголошено в ухвалі ВСУ від 29.09.2010р. по справі №6-35316 св10.

Щодо витрат на спорудження пам'ятника, заявлених позивачкою, зазначила, що позивачці оплачено витрати на поховання у розмірі 14575 грн. Якщо цю суму відмінусувати від максимального ліміту - 38400 грн., то ліміт на спорудження пам'ятника в якості доплати може становити 23825 грн., але дані витрати мають бути підтверджені документально, тобто фактично проведені і сплачені, натомість позивачка долучила до матеріалів справи лише рахунок, який не підтверджує фактичної сплати та встановлення пам'ятника. Також стороною не подано ніяких підтверджень того, що вона перебувала на утримані чоловіка також пенсіонера.

Вислухавши пояснення та доводи сторін, проаналізувавши обставини справи та документальні докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, мотивуючи це наступним.

29 липня 2017 року о 17 год. 30 хв., по вул. Галицька біля будинку №104, в м. Перемишляни Львівської області в напрямку руху транспорту до м. Рогатин Івано-Франківської обл., відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої відбулось зіткнення автомобіля "SKODA Octavia", реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та мотоблока "ZUBR", без реєстраційних номерних знаків, під керуванням водія ОСОБА_8 Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху та зіткнення його транспортного засобу із мотоблоком "ZUBR", потерпілий ОСОБА_5 від отриманих травм помер.

Відповідно до вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 27.11.2017р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК країни та призначено йому покарання у виді чотирьох 4 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки. На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016р.» звільнено від відбування покарання призначеного вироком Перемишлянського районного суду від 27.11.2017р.

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля "SKODA Octavia", реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4 була застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» за полісом обов'язкового страхування №АК/0285258 від 23.08.2016р. з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілих (третіх) осіб у розмірі 100000,00грн., життю і здоров'ю 200000.00грн. та франшизою - 0,00грн.

Як вбачається із свідоцтва про смерть НОМЕР_4, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюб НОМЕР_5 виданого Відділом ЗАГС м. Перемишляни Львівської області 02.09.1978р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Відповідно до пенсійного посвідчення НОМЕР_6, виданого Пенсійним фондом України 12.08.2010р. ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

09.08.2017р. ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 звернулись до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про настання страхового випадку - ДТП, а 02.10.2017р. та 16.03.2018р. з письмовими заявами про виплату страхового.

Станом на 31.05.2018 року страховою компанією здійснено виплату страхового відшкодування потерпілим в розмірі 58978,62грн., з яких: на рахунок ОСОБА_1 - 27238,12грн., на рахунок ОСОБА_6 - 19004,50грн. та на рахунок ОСОБА_7 - 12736.00грн.

У відповідності до ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Однак, ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 27.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ст. 27.3 Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до вимог ст.ст. 12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 2 Закону України від 10.07.2003 № 1102-IV «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Верховний Суд України в своїй ухвалі від 29.09.2010р. по справі №6-35316 св10 вказав, що "понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат з поховання, які відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодовує страховик."

З огляду розрахункових накладних, квитанцій та товарних чеків, долучених позивачкою до позову в його обґрунтування, вбачається, що нею 01.08.2017р. оплачено копання могили в сумі 550грн., 30.07.2017р. придбані квіти на суму 1225,00грн., 30.07.2017р. придбані ритуальні товари на суму 12880,00грн., 30.07.2017р. та 04.08.2017р. придбані продукти на суму 2433,70грн та 1373,05грн., а 31.07.2017р. та 05.08.2017р. оплачено поминальні обіди на суму 5430,00грн та 2750,00грн., окрім цього 19.02.2018р. оплачено встановлення надмогильного пам'ятника в сумі 70000,00грн., всього на загальну суму - 96641,75грн.

З огляду довідок виданих АТК «ПриватБанк» на рахунок ОСОБА_1 18.06.2018р. ПАТ «НАСК «Оранта» було перераховано 27238,12грн, на рахунок ОСОБА_6 у червні 2018р. перераховано 19004,50грн, на рахунок ОСОБА_7 перераховано 12736,00грн., всього на загальну суму 58978,62грн.

Таким чином, в ході судового розгляду позивачем ОСОБА_1 документально підтверджено є витрати, понесені на копання могили в сумі 550грн., придбання квітів на суму 1225,00грн. та придбані ритуальних товарів на суму 12880,00грн., які відшкодовані відповідачем. Належних доказів про оплату за встановлення надмогильного пам'ятника в сумі 70000,00грн. позивачем не надано, відтак такі відшкодуванню не підлягають.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що з врахуванням обставин справи заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення із ПАТ «НАСК «ОРАНТА» недооплаченого страхового відшкодування в частині витрат на поховання та спорудження надгробного пам'ятника, а також моральну шкоду, завдану смертю фізичної особи в сумі 23961,88 грн. та шкоду, завдану смертю потерпілого в сумі 115200,00грн., не підлягають.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1391,62грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 83, 89, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_3, проживаючої по АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 1391,62грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 22 березня 2019 року.

Суддя Р. О. Борняк