Справа № 456/348/19
Провадження № 2/456/675/2019
РІШЕННЯ

іменем України

15 квітня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом та просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право накористування житлом в будинку №33 по вул. Нижанківського в м. Стрий, Львівської області. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 її колишній чоловік, шлюб з яким рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.06.2014 року між ними було розірвано. Позивачу на праві приватної власності належить 47/100 житлового будинку, який розташований в м.Стрий по вул.Нижанківського 33, Львівської області.В будинку мають зареєстроване місце проживання позивач, відповідач ОСОБА_2, їхня дочка ОСОБА_3, 29.01.1996року народження та батько позивача ОСОБА_4, 26.07.1933року народження, однак фактично у будинку проживають позивач, дочка ОСОБА_3 та батько позивача.Відповідач в січні 2000року залишив будинок, забрав свої особисті речі і з того часу в будинку не проживає, ним не користується, однак через зареєстроване місце проживання відповідача в будинку позивач не може оформити житлової субсидії та сплачує комунальні послуги з розрахунку за відповідача, а тому змушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування житлового будинку посвідченого 12.10.2000 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 належить 47/100 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою вул. Нижанківського, 33, м. Стрий, Львівська область.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.06.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно із записами в будинковій книзі для прописки громадян, що мешкають в будинку №33 по вул. Нижанківського в м. Стрий, Львівської області, ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що відповідач ОСОБА_2 в 2000 році виїхав на роботу в США і з того часу в будинку № 33 по вул. Нижанківського в м. Стрий, Львівської області не проживає.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі зібраних доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2000 року без поважних причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, жодної участі по оплаті комунальних послуг та утриманню будинку не приймає, у звязку з чим втратив право на користування житлом.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом в будинку № 33 по вул. Нижанківського в м. Стрий, Львівської області.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житлом в будинку №33 по вул. Нижанківського в м.Стрий, Львівської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_8