Справа № 182/2027/19
Провадження № 2/0182/1795/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.05.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн - НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2).

відповідач Нікопольська міська рада (код ЄДРПОУ - 37338501, адреса: м.Нікополь, вул. Електрометалургів, 3).

третя особа - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «№76» (ідентифікаційний код юридичної особи 33837807, адреса: м.Нікополь, вул..Шевченка, 32).

третя особа ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4).

третя особа ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4).

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, треті особи: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №76, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності.

Представник відповідача ОСОБА_4 за довіреністю від 20.06.2018 року (а.с.51).

Заяви по суті справи:

Позивач звернулась до суду з позовом до Нікопольської територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради, треті особи: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №76, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власностіпосилаючись на такі обставини.

06.10.1987 року на підставі ордеру виконавчого комітету міської Ради народних депутатів м. Нікополя №1477 вона зі своїм чоловіком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_2 отримали двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

В грудні 1991 року вона придбала зазначену квартиру в ЖБК № 76, шляхом сплати останнього пайового внеску. Однак свідоцтво про право власності на квартиру їй не видавалося, а реєстрація цього права не здійснювалася так як відповідно до раніше діючого законодавства право власності члена житлового кооперативу на квартиру виникло з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації.

Після повної виплати пайового внеску за квартиру вона вважала, що квартира їй належить і більше не треба ніяких документів на квартиру і не зверталась в НБТІ за виготовленням технічної документації та в Нікопольську міську раду за свідоцтвом на право власності на квартиру.

Просить суд визнати за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує (а.с.50).

Інших заяв та клопотань учасниками справи не подавалось.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 28.03.2019 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено.

06.10.1987 року на підставі ордеру виконавчого комітету міської Ради народних депутатів м. Нікополя №1477 ОСОБА_1 зі своїм чоловіком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_2 отримали двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно довідки ОСББ «№76» від 21.12.2018 року у грудні 1991 року ОСОБА_1 внесла свій останній внесок за вказану квартиру в сумі 5161 карб. Сума паєнагромадження складає 8753,62 руб. (а.с.14).

14 квітня 2011 року помер чоловік позивача - ОСОБА_5 (а.с.11).

21.12.2018 року з метою проведення державної реєстрації права власності на квартиру позивач звернулась до Реєстраційної служби виконавчого комітету Нікопольської міської ради з відповідною заявою.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6 № 55604410 від 20.02.2019 року позивачу було відмовлено у проведення державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: вул. Шевченка, буд.32. кв.32. в м. Нікополі, Дніпропетровської області, оскільки не було надано документ, який був необхідний для проведення державної реєстрації прав власності (а.с.13).

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю.

Відповідно до ч.2 ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу- і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її.

Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що своєю відмовою у реєстрації належного позивачу майна порушується право власності позивача, оскільки він не має можливості здійснювати своє право власності на майно, набуте ним на законних підставах, суд вважає, що судом може бути визнано за позивачем право власності на вищезазначене належне позивачу майно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 328, 384, 392 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 258, 264-265, 267-268 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн - НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, що складається з двох кімнат, житловою площею 31.0 кв.м., загальною площею 46.5 кв.м.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 03.05.2019 року.

Суддя: ОСОБА_7