ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/805/19 Справа № 191/4558/17 Суддя у 1-й інстанції - Кухар Д.О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (правонаступник акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк) до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.05.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 30.11.2017 року відповідач має заборгованість у сумі 84 489 грн. 98 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4328 грн. 61 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 73 661 грн. 85 коп., заборгованість за пенею та комісією 2 000 грн.00 коп., а також штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 3 999 грн. 52 коп. штраф (процентна складова).

Уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 15.12.2014 по 15.12.2017 року у розмірі 59 600,86 грн..

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задоволено в повному обсязі та стягнуто на користь останнього із відповідача заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 59 600,86 грн..

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, згідно Розрахунку заборгованості, наданому позивачем, за період з 15.12.2014 року по 15.12.2017 року боржник має заборгованість за відсотками у сумі 59 600,86 грн., яка підлягає стягненню на користь Банку. При цьому, суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки ОСОБА_1 25.05.2015 року було здійснено останній платіж на погашення заборгованості за наданим кредитом у сумі 51,92 грн., що свідчить про звернення позивача до суду з позовом в межах строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права просив вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з наданих Банком документів не можливо встановити строк дії платіжної картки на яку було отримано кредитний ліміт в розмірі 5000,00 грн. відповідно до договору від 03.05.2006 року. Апелянт зазначає, що строк дії картки становить 07.09 року, а тому саме з цієї дати Банк мав можливість звернутися з позовними вимогами про стягнення кредитної заборгованості. Однак, позов було пред'явлено 20.12.2017 року, тобто після спливу позовної давності. Крім того, апелянт зазначає, що він не отримував нової картки із продовженим терміном дії та не сплачував заборгованість до травня 2015 року. Дану заборгованість було стягнуто в рахунок заробітної плати без його відома, а тому позовні вимоги Банку є необґрунтованими.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що згідно з умовами договору Банком передано відповідачу кредитну карту зі строком дії до 07/09 з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 5000,00 грн., в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки.

Згідно з умовами Кредитного договору б/н від 03.05.2006 року Позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3,00 % на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.

Згідно умов п.п 5.5.1, 5.5.2 Кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п. 5.2, 5.3, 5.4 Договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п.5.5.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунка до майбутньої дати сплати відсотків, а також за період, що починається з попередньої дати сплати відсотків по поточну дату сплати відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році.

Відповідно до ст.ст. 629, 525, 612 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Встановлено, що ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував.

Згідно Розрахунку заборгованості, наданого Банком, за період з 15.12.2014 року по 15.12.2017 року боржник має заборгованість за відсотками у сумі 59 600,86 грн.. Останній платіж відповідачем було здійснено 25.05.2015 року.

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Банку та стягненню на його користь з відповідача заборгованості по відсоткам в сумі 59 600,68 грн., оскільки відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

При цьому судом першої інстанції вірно відмовлено у задоволенні клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки відповідачем в 2015 році здійснювались погашення кредиту, а тому строк давності не є пропущеним.

Доводи апелянта в скарзі про те, що строк дії картки становить 07.09 року, а тому саме з цієї дати Банк мав можливість звернутися з позовними вимогами про стягнення кредитної заборгованості, а також те, що він не отримував нової картки із продовженим терміном дії та не сплачував заборгованість до травня 2015 року, дану заборгованість було стягнуто в рахунок заробітної плати без його відома, - є безпідставними, оскільки з наданого Банком розрахунку вбачається, що 02.03.2015 року, 13.03.2015 року 241.04.2015 року та 25.05.2015 року відповідачем було сплачено 1 337,26 грн., 795,70 грн., 778,87 грн., 51,92 грн.., що спростовують доводи відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки, відповідачем не було надано належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог Банку, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог Банку.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений апелянтом судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_2