Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/366/19
Провадження № 2/723/806/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області в складі:

головуючого судді Яківчика І.В.

при секретарі Крупчак М.Д.

за участю

позивача і відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сторожинець питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

В провадженні Сторожинецького райсуду перебуває цивільна справа № 723/366/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, провадження по якій відкрито 25 лютого 2019 року з призначенням підготовчого судового засідання на 22 березня 2019 року, яке відкладено до 16 квітня 2019 року.

В підготовчому судовому засіданні, відповідач подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу і поділ спільного майна подружжя, яку просив прийняти для обєднання та розгляду в одному провадженні із первісним позовом..

До розгляду питання щодо обєднання зустрічної позовної заяви із первісною, від громадянина ОСОБА_3, до суду надійшла заява про залучення його до участі в справі за зустрічним позовом в якості третьої особи із самостійними вимогами з посиланням на те, що майно яке зазначене в зустрічному позові і яке позивач має бажання поділити, є його власним майном, що він буде доводити в суді.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, щодо можливості обєднання зустрічного і первісного позовів, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст.193 ЦПК України, відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Пунктом 4 ч.2 ст.197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, а також обєднання позовних вимог та прийняття зустрічного позову.

Виходячи із зазначених правил, суд знаходить, що позовні вимоги первісного позову про розірвання шлюбу і зустрічного позову про поділ спільного майна подружжя не можуть бути обєднаними так як їх спільний розгляд є недоцільним, з огляду на те, що такий поділ зачіпає інтереси третьої особи, а саме громадянина ОСОБА_3, який повідомив про це суд подавши відповідну процесуальну заяву.

Зазначена заборона до обєднання таких вимог, викладена у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Крім того, суд не знаходить також і підстав для обєднання первісних позовних вимог про розірвання шлюбу із зустрічними позовними вимогами про розірвання шлюбу, які є аналогічними по предмету позову.

Посилаючись на неоднаковість підстав позову, зустрічний позивач зазначає, що підстави його позову є більш конкретними в яких висвітлені питання вказані в п.4, 11, 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11.

При цьому відповідач по первісному позову (він же позивач по зустрічному) не врахував, що підставами як одного так і іншого позову є неможливість спільного проживання подружжя і статтею 186 ЦПК України, заборонено подавати до суду позов по спору між тими самими сторонами із аналогічними предметом і підставами, оскільки в такому разі у відкритті провадження по такому позову має бути відмовлено.

Своє непогодження із підставами чи предметом позову, в даному випадку, відповідач по первісному позову мав би виразити в процесуальному порядку, шляхом подання відзиву на позов. Однак такого відзиву відповідач, у встановлений судом строк, не надав.

Виходячи з цього, суд знаходить, що зустрічна позовна заява не підлягає прийняттю і розгляду в одному провадженні із первісними вимогами.

Керуючись ст.ст. 193, 197 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_2 в обєднанні його зустрічної позовної заяви до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу і поділ спільного майна подружжя із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала, окремо від рішення суду, не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

СУДДЯ