Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 752/4351/16-ц

провадження № 61-3369св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідача - ДеякВолодимир Юрійович,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2018 рокуу складі судді Борисової О. В.,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Універсал Банк»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 05 липня 2016 року у складі судді Ладиченко С. В. стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 01 листопада 2007 року № 06/101252-К в сумі 30328,43 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року у складі головуючого-судді Чередніченко Н. П. заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у даній справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року у вказаній справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У лютому 2019 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року та закрити провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними і необгрунтованими, оскільки ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення судами справи. Суди неповно з'ясували усі фактичні обставини, що мають значення для справи, не дослідили і не надали належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяли повному, об'єктивному та неупередженому їх розгляду.

Ухвалами Верховного Суду від 25 лютого 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 в частині оскарження заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 05 липня 2016 року та відкрито касаційне провадження у даній справі на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 01 квітня 2019 року справу за вищезазначеною заявою призначено до судового розгляду.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзивів (заперечень) на касаційну скаргу не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду.

Частинами першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у даній справі залишено без задоволення.

ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року у вказаній справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов'язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення ЄСПЛ у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року).

Верховний Суд у складі Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 61-19138сво18 дійшов висновку про те, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц.

Право на суд, одним із принципів якого є право доступу до правосуддя в аспекті апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, може бути обмежено з легітимною метою та із забезпеченням пропорційності, застосовуючи відповідні правові засоби, передбачені процесуальним законом.

Ухвала суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення не підлягає апеляційному оскарженню, оскільки вона відсутня у переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги згідно частини першої статті 353 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Суд апеляційної інстанції правильно відмовив у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення фактично назвавши її про залишення без розгляду, однак це не впливає на правильність висновків суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції в порушення вимог процесуального законодавства розглянув справу за його відсутності, належно не повідомивши його про розгляд справи, не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки така ухвала не переглядається.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до власного тлумачення заявником норм чинного цивільного процесуального закону України та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А.С. Олійник
С. О. Погрібний
Г. І. Усик