Справа № 446/919/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 м.Кам'янка-Бузька

Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді: Костюк У. І.

з участю секретаря Коваль В.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Камянка -Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи приватного нотаріуса Камянка-Бузького районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним та визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування його реєстрації та за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати заповіт ОСОБА_6, посвідчений секретарем виконкому Стародобротвірської сільської ради від 16.05.2016 року, зареєстрований за № 33 на користь ОСОБА_3 недійсним. В подальшому подав уточнення позовних вимог, згідно яких просив визнати нікчемним заповіт ОСОБА_6, посвідчений секретарем виконкому Стародобротвірської сільської ради від 16.05.2016 року, зареєстрований за № 33 на користь ОСОБА_3 та визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину від 28.03.2017 року видане приватним нотаріусом Камянка -Бузького районного округу ОСОБА_5 та скасувати державну реєстрацію. В обґрунтування позову покликається на те, що 06.06.2016 року померла його мати ОСОБА_7, яка є також і матір'ю відповідача. Померлою 16.05.2016 р. було складеного заповіт згідно якого вона заповіла Ѕ частину квартири в смт. Добротвір по вул. Енергетичній,7/40 своєму синові ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім цього, 20.05.2016 року в приміщенні Прибужанівської сільської ради померлою матірю було складено заповіт на його імя, а саме на все її майно: житловий будинок, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства які знаходяться в с. Руда вул. Річна,2 Камянка-Бузького району Львівської області. В подальшому, 23.03.2017 року приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького нотаріального округу відповідачу ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1. Вказав при цьому, що Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 належить йому на праві власності, згідно Свідоцтва на право власності на квартиру від 04.05.1998 р. за № 000565, однак він не може скористатись належним йому правом, оскільки відповідач поміняв ключ до дверей. Зазначив, що згідно ст. 215 ЦК України недійсним є правочин якщо його недійсність встановлено законом (нікчемний правочин). В цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. А тому в силу ст. 1254 ЦК України заповіт, складений спадкодавцем ОСОБА_6 20.05.2016 року посвідчений секретарем Прибужанівської сільської ради на його користь скасував попередній заповіт від 16.05.2016 року складений на користь його брата ОСОБА_3, а тому відповідно до ст. 215 ЦК України є нікчемним.

22.06.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ОСОБА_3 зазначив, що 16.05.2016 р. його померлою матір'ю ОСОБА_6 було складено заповіт на його ім'я відповідно до якого вона заповіла йому Ѕ частину квартири АДРЕСА_2. 20.05.2016р. померлою також було складено ще один заповіт на житловий будинок та земельні ділянки в с. Руда Камянка-Бузького району Львівської області, на імя ОСОБА_1, однак в даному заповіті помилково було вказано «все майно», що не відповідало волевиявленню матері. У звязку з цим, ним було подано позов до суду, однак в подальшому після залишення справи без розгляду він разом із братом ОСОБА_1 пішли до нотаріуса для оформлення спадщини та він отримав свідоцтво про право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3, а його брат ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок та земельну ділянку, після чого продав вищевказане спадкове майно. При цьому ОСОБА_1 написав нотаріусу заяву про те, що він не претендує і не заперечує проти видачі свідоцтва про право власності на Ѕ частину квартири. Крім цього, не відповідає дійсності той факт, що ним чиняться перешкоди позивачеві у доступі до квартири, оскільки у даній квартирі він не проживав та проживати наміру не має. Також існує домовленість про викуп у позивача його частини квартири, однак через високу ціну він не може цього зробити. У зв'язку з наведеним, відповідач просить відмовити в позові, вважає такий безпідставним.

19.09.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 в якій він просить суд визнати недійсним заповіт складений 20.05.2016 р. ОСОБА_6 на імя ОСОБА_1 посвідчений Прибужанівською сільською радою на житловий будинок та земельну ділянку. В обґрунтування позову посилається на обставини викладені в відзиві, зокрема на те, що 16.05.2016 р. його померлою матір'ю ОСОБА_6 було складено заповіт на його ім'я відповідно до якого вона заповіла йому Ѕ частину квартири АДРЕСА_2. 20.05.2016р. померлою також було складено ще один заповіт на житловий будинок та земельні ділянки в с. Руда Камянка-Бузького району Львівської області, на ім'я ОСОБА_1, однак в даному заповіті помилково було вказано «все майно», що не відповідало волевиявленню матері. У звязку з цим ним було подано позов до суду, однак в подальшому після залишення справи без розгляду він разом із братом ОСОБА_1 пішли до нотаріуса для оформлення спадщини та він отримав свідоцтво про право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3, а його брат ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок та земельну ділянку, після чого продав вищевказане спадкове майно. Також вказав, що проживав з мамою у квартирі, доглядав за нею. Потреба у зверненні до суду у нього виникла у звязку із поданням позову ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

30.10.2018р. на адресу суду надійшов відзив на позов згідно якого ОСОБА_1 вказує про те, що заявляючи позов про визнання заповіту від 20.05.2016 р. ОСОБА_3 не посилаюється на конкретні підстави визнання недійсності оспорюваного ним заповіту, зокрема той факт, що сторонами отримані свідоцтва про право на спадщину не можуть бути підставою для визнання заповіту недійсним. Крім цього, факт визнання ним заповіту від 16.05.2016р. не може бути підставою для скасування заповіту від 20.05.2016р, оскільки заповіт від 20.05.2016р. скасував заповіт від 16.05.2016р., складений його покійною матір'ю на користь ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав подану ним позовну заяву з подальшими уточненнями, покликаючись на викладені у ній обставини, просив її задовольнити. Також заперечив стосовно позовної заяви поданої ОСОБА_3, підтримавши поданий ним відзив, просив відмовити у її задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала позицію позивача ОСОБА_1, просила задовольнити подану ним позовну заяву та відмовити у задоволені позову поданого ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав подану ним позовну заяву з подальшим уточненням, покликаючись на викладені у ній обставини, просив її задовольнити. Також заперечив стосовно позовної заяви поданої ОСОБА_1, підтримавши поданий ним відзив, просив відмовити у її задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_4 підтримала позицію позивача ОСОБА_1, просила задовольнити подану ним позовну заяву та відмовити у задоволені позову поданого ОСОБА_1

Третя особа приватний нотаріус Камянка-Бузького районного нотаріального округу ОСОБА_5 в судові засідання не зявилась, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, а також враховуючи тривалий розгляд справи, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та показань свідків, які були допитані в судовому засіданні. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, суд, за клопотанням сторін неодноразово оголошував перерву в судовому засіданні для виклику свідків та витребування доказів, на підставі наведеного, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позови не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або законом (ст. ст. 1216, 1217 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті і у відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Статтею 1257 ЦК України визначено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним та передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, в с. Старий Добротвір, Камянка-Бузького району Львівської області 16.05.2016р. склала заповіт відповідно до якого на випадок її смерті заповіла Ѕ частину квартиру в смт.Добротвір по вул. Енергетичній,7/40 Камянка -Бузького району Львівської області - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вищевказаний заповіт посвідчений секретарем виконкому Стародобротвірської сільської ради Камянка-Бузького району, Львівської області та зареєстрований за № 33.

Крім цього, 20.05.2016р. ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, в сільській раді с. Прибужани Камянка -Бузького району Львівської області було складено заповіт про те, що на випадок смерті все її майно: житловий будинок №2 та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2543 га, які знаходяться в с. Руда по вул. Річна,2 Кам'янка-Бузького району Львівської області, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3. Вищевказаний заповіт посвідчений ОСОБА_8 секретарем Прибужанівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за №19.

ОСОБА_6 померла 06 червня 2016 року, актовий запис № 20.

14.06.2016 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про прийняття спадщини.

28.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Камянка-Бузького районного нотаріального ОСОБА_5

На підставі вказаної заяви щодо майна померлої ОСОБА_6 заведена спадкова справа за № 46/2016.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що заповіт складений його матірю 20.05.2016 р. згідно якого вона заповіла "все своє майно" на його користь, скасував попередній заповіт від 16.05.2016 р., посвідчений секретарем Стародобротвірської сільської ради Кам'янка-Бузького району на користь ОСОБА_3, а тому просить визнати заповіт складений 16.05.2016 на користь ОСОБА_3 - нікчемним.

Позивач ОСОБА_3 вважає, що заповіт складений 20.05.2016 слід визнати недійсним, оскільки він не відповідав волі матері, та потреба у зверненні до суду у нього виникла через подання позову його брата.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання про те, що померла ОСОБА_6 була її тіткою. Перед смертю вона тяжко хворіла та попросила завести її в с. Старий Добротвір, де вона в приміщенні сільської ради склала заповіт. Крім цього через декілька днів вона також возила померлу тітку ОСОБА_6 в Прибужанівську сільську раду де вона писала ще один заповіт. Вказала про те, що тітка ОСОБА_6 вважала, що вона повинна була писати заповіт за місцем знаходження майна, а тому складала два заповіти. До смерті із тіткою проживав її син ОСОБА_3, при цьому тітка однаково любила двох своїх синів.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дала показання про те, що вона являється рідною сестрою померлої ОСОБА_6 та тіткою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Про обставини складання заповіту їй нічого відомо не було, однак померла тітка любила двох синів однаково. Крім цього вказала , що ОСОБА_1 отримав у спадок від матері хату, яку продав а тепер претендує на майно іншого брата ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що вона працювала секретарем Прибужанівської сілької ради Камянка -Бузького району Львівської області та нею посвідчувався заповіт складений 20.05.2016 року ОСОБА_6 на свого сина ОСОБА_1 При цьому померла заповіла своєму синові ОСОБА_1 майно, яке знаходилось в с. Руда Камянка-Бузького району Львівської області, а саме житловий будинок та дві земельні ділянки. Однак при написанні заповіту нею, як секретарем сільської ради, було використано типовий бланк, а тому помилково вказана фраза "на все майно", при цьому вона може ствердно сказати, що померла ОСОБА_6 складаючи заповіт заповідала ОСОБА_1 майно яке знаходилось в с. Руда Камянка -Бузького району Львівської області.

ОСОБА_11 будучи допитаний в судовому засіданні в якості свідка зазначив, що померла ОСОБА_6 була скарбником в церковній громаді та була дуже порядною та доброю людиною. Йому не відомо про обставини складання померлою заповіту, однак майже до дня смерті вона повністю розуміла всі свої вчинки. Похованням ОСОБА_6 займалась вся сім'я.

В судовому засіданні на підставі досліджених письмових доказів встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 426494, виданого Виконавченм комітетом Добротвірської селищної ради Камянка-Бузького району Львівській області 06.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 померла 06 червня 2016 року, актовий запис № 20 /а.с.9/.

Відповідно до копії витягу вбачається, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.10/.

З копії заповіту зареєстрованого в реєстрі за № 33 вбачається, що ОСОБА_6,16.05.1941р.н., на випадок смерті робить розпорядження яким квартиру в смт. Добротвір по вул. Енергетичній,7/40 Камянка-Бузького району Львівської області заповіла Ѕ своєму синові ОСОБА_3,1969р.н../а.с.8/.

З копії заповіту зареєстрованого в реєстрі за № 19 вбачається, що ОСОБА_6,16.05.1941р.н., на випадок смерті робить розпорядження яким все своє майно: житловий будинок №2 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибну ділянку) площею 0,2500 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2543 га, які знаходяться в с. Руда по вулиці Річна, 2 Кам'янка-Бузького району Львівської області, що буде належати ій на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповідає своєму синові - ОСОБА_1,18.09.1970р.н../а.с.9/.

Відповідно до копії заяви від 14.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 звернувся з даною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу ОСОБА_5 /а.с. спадкової справи 5/.

Відповідно до копії заяви від 28.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з даною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу ОСОБА_5 /а.с. спадкової справи 6/.

Відповідно до копії довідки виданої виконкомом Добротвірської селищної ради ОСОБА_6 до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. Заповіт у виконкомі селищної ради не посвідчувався. /а.с.14 спадкової справи/.

Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру виданого 04.05.1998 року Приватизаційним бюро Добротвірської ТЕС квартира в смт. Добротвір, по вул. Енергетична,7/40 належить ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.25 спадкової справи)

Згідно копії свідоцтва про право власності на будівлі від 09.02.1998р. вбачається що будинковолодіння в с. Руда по вул. Річна, 2 в цілому належало ОСОБА_6 (а.с.33 спадкової справи).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 поданої приватному нотаріусу Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу ОСОБА_5 вбачається, що при заведенні спадкової справи в нотаріуса виникло непорозуміння при тлумаченні заповіту,посвідченого 20.05.2016 року Прибужанівською сільською радою за реєстровим № 19, де було зазначено поряд з перерахованим майном «все моє майно», тому на Ѕ частину вищевказаної квартири, яка зазначена в іншому заповіті на ім'я ОСОБА_3, він не претендує та не проти видачі братові Свідоцтва про право на спадщину на цю частину квартири, до суду за оспорюванням цього факту звертатись не буде. (а.с.61 спадкової справи)

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 28.03.2017р. приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу спадкоємцю ОСОБА_3, спадщина на яку видано свідоцтво складається з Ѕ частини квартири №40 будинку по вул. Енергетична в смт. Добротвір Кам'янка-Бузького району Львівської області, загальною площею 49,4 кв.м. яка в цілому складається з двох житлових кімнат площею 30,0 кв.м., кухні коридору, ванної, туалету комірки, лоджії. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 682. (а.с.66 спадкової справи)

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 11.05.2017р. приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу спадкоємцю ОСОБА_1, спадщина на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку (А-1) №2 по вул. Річна в с. Руда Камянка-Бузького району, Львівської області, загальною площею 67,1 кв.м.. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 948. (а.с.75 спадкової справи)

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.05.2017 р. приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу, спадкоємцю ОСОБА_1, спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,2500 га по вул.. Річна,2 в с. Руда Камянка-Бузького району, Львівської області яка належала померлій ОСОБА_6 Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 950. (а.с.79 спадкової справи)

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 11.05.2017р. приватним нотаріусом Камянка-Бузького районного нотаріального округу спадкоємцю ОСОБА_1 спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 0,2543 га по вул. Річна, 2 в с. Руда Камянка-Бузького району, Львівської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій ОСОБА_6 Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 951. (а.с.84 спадкової справи)

Як на правову підставу для визнання заповіту нікчемним, позивач ОСОБА_1 та його представник покликаються на той факт, що заповіт складений ОСОБА_6 20.05.2016р. на його користь скасував попередній заповіт від 16.05.2016р., складений на ім'я ОСОБА_3, а тому відповідно до вимог ч.2 ст. 215 ЦК України є нікчемним.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з частиною другою статтею 1257 ЦК за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених нормами ЦК.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам Цивільного кодексу України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Встановлені під час розгляду справи обставини вказують на те, що заповіт відповідає дійсній волі заповідача ОСОБА_6 на момент його складання. При цьому ОСОБА_6 мала право скласти заповіт, та складені нею два заповіти зокрема 16.05.2016р та 20.05.2016р. відповідали її внутрішній волі, а самі заповіти складений без порушень вимог щодо його форми та посвідчення, які тягнуть його недійсність (нікчемність) згідно з положеннями ч. 1 ст. 1257 ЦК України.

Наведене стверджується показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які в судовому засіданні дали показання про те, що дійсно ОСОБА_6 мала намір скласти два заповіти на двох синів ОСОБА_3 та ОСОБА_1, при цьому вона була переконана, що потрібно складати саме два заповіти за місцем знаходження майна. Вказані свідки в судовому засіданні підтвердили той факт, що ОСОБА_6 повідомила їм про намір скласти заповіт на двох синів, і такою дійсно була її воля. Крім того, як вбачається з заяви поданої ОСОБА_1 приватному нотаріусу Камянка -Бузького районного нотаріального округу при тлумачення заповіту посвідченого 20.05.2016 р. Прибужанівською сільською радою, де було зазначено поряд з перерахованим майном «все моє майно», ОСОБА_1 на частку спадкового майна свого брата ОСОБА_3, а саме Ѕ частину квартиру не претендує, та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину, що вказує на визнання та розуміння ними волі їх матері щодо розпорядження належним їй спадковим майном.

Суд вважає, що показання, надані свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8, в яких вони ретельно в деталях описали події складання заповіту, є чіткими, послідовними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються іншими зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами. Цим показанням суд надає віри, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів.

Доводи позивача ОСОБА_1 та його представника щодо визнання заповіту від 16.05.2016 р. нікчемним з підстав його скасування, заповітом складеним 20.05.2016р. на ім'я ОСОБА_3 на увагу не заслуговують, оскільки належних доказів на підтвердження вказаних обставин матеріали справи не містять, окрім цього, спростовуються показаннями в судовому засіданн свідків, а відтак не підлягає до задоволення позовна вимога щодо необхідності визнання недійсним Свідоцтва про право на спадщину від 28.03.2017 та скасування його реєстрації.

Крім цього в ході розгляду справи не встановлено об'єктивних обставин, які б свідчили про недійсність заповіту складеного 20.05.2016р померлою ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, належних доказів на підтвердження вказаних обставин в ході розляду справи не здобуто, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 щодо недійсності заповіту 20.05.2016 р.

Суд не бере до уваги доводи представника позивача ОСОБА_2 щодо розпорядження ОСОБА_6 у заповіті від 20.05.2016 щодо всього її майна, яке буде належати їй на день смерті, оскільки такі спростовуються показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_8, яка ствердила, що померла ОСОБА_6 заповідала своєму синові ОСОБА_1 саме частину майна, а нею як секретарем сільської ради, помилково було вказана фраза «на все майно», що фактично не відповідало волі померлої.

Наведене вище свідчить, що заповіти складено відповідно до вимог законодавства, а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Суд вважає, що оскаржуваний заповіт по формі, порядку його посвідчення, відображенню дійсного волевиявлення заповідача відповідає вимогам закону, а на підтвердження підстав його нікчемності позивачем належних та допустимих доказів не надано.

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи приватного нотаріуса Камянка -Бузького районного нотаріального округу про визнання заповіту нікчемним та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування його реєстрації та для відмови у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи приватного нотаріуса Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання заповіту нікчемним та визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування його реєстрації - відмовити повністю.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним-відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 80411, вул. Сагайдачного11/24, смт. Добротвір, Камянка -Бузького району, Львівської області, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КА № 785233.

Відповідач: ОСОБА_3, 02.02.1969р.н., РНОКПП НОМЕР_2, вул. Енергентична,7/40, смт. Добротвір, Камянка -Бузького району, Львівської області, паспорт серії КА №488610.

Повний текст рішення виготовлено 25.04.2019.

Суддя Костюк У.І.