Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 671/5/17

провадження № 61-32823св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В.І., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - кредитна спілка «Хмельницьке кредитне товариство»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Костенка А. М., Грох Л. М., П'єнти І. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року кредитна спілка «Хмельницьке кредитне товариство» (далі - КС «Хмельницьке кредитне товариство», кредитна спілка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову банк посилався на те, що 05 червня 2009 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого кредитна спілка надала відповідачу 3 300 грн кредиту зі сплатою 48 % річних та кінцевим терміном повернення до 01 червня 2010 року.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору судовим наказом від 29 квітня 2010 року з відповідача на користь позивача стягнуто 4 723,41 грн заборгованості, що виникла станом на 25 квітня 2010 року.

Неодноразово змінюючи позовні вимоги, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 834,48 грн заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 395,96 грн заборгованості за процентами у розмірі облікової ставки НБУ за період з 29 квітня 2010 року (день видачі судового наказу) до 29 грудня 2011 року (день виконання судового наказу в повному обсязі), та 439,52 грн інфляційних втрат, передбачених статтею 625 ЦК України, нарахованих на вказану заборгованість за відсотками з урахуванням позовної давності, за період з січня 2014 року по квітень 2017 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2017 року в складі судді Чорного С. Б. в задоволенні позову КС «Хмельницьке кредитне товариство» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач повністю сплатив кредитну заборгованість 29 грудня 2011 року, а позивач не заявляв позовних вимог про стягнення інфляційних втрат за час невиконання грошового зобов'язання.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов КС «Хмельницьке кредитне товариство» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КС «Хмельницьке кредитне товариство» 835,48 грн заборгованості за кредитним договором.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що у відповідача за період з 29 квітня 2010 року (дата видачі судового наказу) по 29 грудня 2011 року (день виконання судового наказу) існує заборгованість за процентами за користування кредитом, яка нарахована позивачем на рівні облікової ставки НБУ, тому позивач правомірно відповідно до норм цивільного законодавства та в межах позовної давності звернувся до суду з цим позовом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій 22 серпня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати рішенняапеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Волочиського районного суду Хмельницької області.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

31 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Касаційна скарга відповідача мотивована тим, що рішення суду апеляційної інстанцій є незаконним та несправедливим, ухвалене з порушенням вимог процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Після набрання законної сили судовим рішенням про дострокове стягнення заборгованості строк кредитного договору закінчився, а відтак з цього моменту кредитор втратив право нараховувати проценти за користування кредитом. Кредитну заборгованість у розмірі, визначеному судовим рішенням, він сплатив 29 грудня 2011 року, кредитна спілка звернулася до суду з цим позовом поза межами позовної давності, про застосування якої він просив.

На час розгляду справи Верховним Судом заперечення/відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 05 червня 2009 року між сторонами укладено кредитний договір № 99/09, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 300 грн під 48 % річних з кінцевим терміном повернення до 01 червня 2010 року.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору судовим наказом Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 квітня 2010 року, який набрав законної сили 27 травня 2010 року, з відповідача на користь позивача достроково стягнуто 4 723,41 грн заборгованості за кредитом.

29 грудня 2011 року ОСОБА_4 повністю виконав судовий наказ.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що оскільки кредитним договором не встановлено процентну ставку за користування кредитними коштами після закінчення строку його дії, то з відповідача на користь кредитної спілки слід стягнути відсотки у розмірі облікової ставки НБУ за період з дня винесення судового наказу до дня фактичної сплати відповідачем всієї заборгованості.

28 березня 2018 року Велика Палата Верховного у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову кредитної спілки в частині стягнення відсотків за користування кредитом поза межами строку дії кредитного договору, оскільки їх нарахування законом не передбачено. В спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Встановивши, що зобов'язання за кредитним договором відповідач виконав повністю 29 грудня 2011 року, а позивач просив стягнути інфляційні втрати за період з січня 2014 року по квітень 2017 року, що нараховані на заборгованість за відсотками, визначеними на рівні облікової ставки НБУ за період після закінчення строку дії кредитного договору і до дня фактичного виконання зобов'язань у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а апеляційний суд помилково його скасував.

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки апеляційним судом скасовано законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції, рішення апеляційного суду відповідно до положень статті 413 ЦПК України підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року скасувати, рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В. І. Крат

В. П.Курило