Провадження № 2/0158/41/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2019 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
позивача - ОСОБА_1
відповідача - ОСОБА_2
представника відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина перебуває на її утриманні, проживають окремо, відповідач не допомагає утримувати дитину в повній мірі, що ставить позивача у складне матеріальне становище.
На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.11.2018 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 25.01.2019 року прийнято та обєднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про оспорення батьківства та первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.04.2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорення батьківства залишено без розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнивши позовні вимоги, просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнали, не заперечили щодо їх задоволення.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 183403 від 29.07.2013 року /а.с.3/.
Також в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем по справі ОСОБА_1
При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.
Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, ч. 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи матеріальний стан сторін, потреби дитини, беручи до уваги визнання позову відповідачем
Беручи до уваги викладене, враховуючи матеріальний стан сторін, потреби дитини, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову 08.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_2 в доход держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 263-265 п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 184 СК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову 08.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, жителька м. Луцьк, вул. Ветеранів, 3/137, Волинської області, ІПН: НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення складений 25.04.2019 року