Справа № 444/565/19
Провадження № 2/444/759/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у 2017 році уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрували 17 лютого 2017 року у Виконавчому комітеті Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що зроблений актовий запис № 1. У шлюбі у сторін народилась одна дитина, син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що шлюб розірвано 1 листопада 2018 року. Дитина проживає разом з позивачем

Крім цього зазначає, що дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Однак такий рівень позивач не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти незважаючи на те що офіційно не працевлаштований. Про високий рівень його не офіційного доходу від поїздок за кордон з метою перевезення товарів свідчить придбаний та розмитнений у лютому 2019 року автомобіль Mersedes Benz Vito 638 V-класу з реєстраційним номером ВС6410НО.

Вказує, що відповідач розуміючи, що позивач подасть на нього позов до суду, зареєстрував даний автомобіль на свого батька, ОСОБА_4. За допомогою аналізу сайтів з продажу автомобілів можна зробити висновок про те, що середня вартість такої машини складає 7 тисяч доларів США, що складає приблизно 189 000 гривень. Зважаючи на те, що у батька дитини були гроші сплатити державне мито на автомобіль яке склало приблизно 3 тисячі доларів США, наявність у нього ще одного автомобіля на польській реєстрації з номерним знаком LTM23120, який в даний час знаходиться в Польщі, а також його розгульний спосіб життя, вважає, що при сплаті відповідачем аліментів у сумі 3000 гривень забезпечиться спільна рівність при несенні обовязку утримання дитини, яка передбачена сімейним законодавством України.

Крім цього вказує, що відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує не офіційний дохід, має транспортний засіб, зареєстрований на батька з метою уникнення сплати аліментів, його стан здоровя дозволяє працювати, а тому вважає він може сплачувати такий розмір аліментів. Просить позов задоволити.

Позивач у судове засідання не зявився, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, та просить стягувати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги визнає, згідний сплачувати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у 2017 році уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрували 17 лютого 2017 року у Виконавчому комітеті Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що зроблений актовий запис № 1. У шлюбі у сторін народилась одна дитина, син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач стверджує, що дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Доказів, які б спростовували дані твердження у суду немає.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно норм ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що дитина проживає разом із матірю, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає коштів на її утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання ним обовязків по утриманню дітей, що передбачено чинним законодавством.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року», установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривні, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень.

Суд враховує при визначенні розміру аліментів, той факт, що відповідач офіційно не працює, на своєму утриманні інших дітей, непрацездатних осіб немає.

А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дітей дітей віком до 6 років, який з 1 січня 2019 року становить 1626 гривні, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обовязок обох батьків на утримання дітей, розяснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, той факт, що дитина знаходиться на утриманні позивача, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 06.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька, враховуючи потреби дитини.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768.40 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 23, 141, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 280-282, 354, ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 /проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, ІПН / на користь ОСОБА_1 /проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2, ІПН / на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 06.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів стягуваний в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 /проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, ІПН / судовий збір в розмірі 768.40 грн., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.