н/п 4-с/490/27/2019 Справа № 1423/3363/2012
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

22 квітня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі :

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваша С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд визнати дії старшого державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Гордашко Олени Віталіївни неправомірними та скасувати постанову про тимчасове обмеження його у праві керування транспортним засобами від 16.02.2018 року.

Скаржник просив розглядати справу без його участі, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про місце і час проведення судового засідання, про причини своєї неявки не повідомив.

Ухвалою суду скаргу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлене наступне.

На примусовому виконанні у Центральномі відділі державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист № 1423/3363/2012, виданий 28.05.2015 року Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з заявника аліментів на користь стягувача ОСОБА_2 на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 550 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 08.02.2012 року і до досягнення ними повноліття. 02.11.2012 року відкрито виконавче провадження № 34962922.

Рішенням Центрального районного суда м.Миколаєва від 27.02.2014 року, яке набрало законної сили 11.03.2014 року, з червня 2013 припинено стягнення з мене аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що вона проживає зі мною та перебуває на моєму утриманні. Проте, порахунок щодо цього здійснено лише в кінці 2018 року. Крім того, донька перебуває на моєму утриманні й після досягнення нею повноліття, у зв`язку з продовженням нею навчання за контрактом на денному відділенні Чорноморського національного університету імені Петра Могили, що повністю мною оплачуються за весь період з 2015-2019 років. При цьому, я не звертався з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів утримання доньки ОСОБА_3 та додаткових витрат, понесених на навчання доньки. Я також самостійно несу витрати на утримання нашого з ОСОБА_2 житла у м. Миколаєві. Саме у зв`язку з цим, заявник має обґрунтовані та законні сподівання на те, що стягувачка подасть заяву до державної виконавчої служби про перерахунок заборгованості ао аліментам,які стягуються з заявника на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає з нею.

Заочним рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 26.11.2013 року за позовом ОСОБА_2 з заявника стягнуто 45 529,92 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на двох дітей. Про наявність цього спору в суді не було відомо. Заявник має заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .,у зв`язку з чим постановою державного виконавця накладено арешти на все моє рухоме та нерухоме майно, а також стосовно мене застосовано обмеження, які передбачені для боржників ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження». Зокрема, постановою старшого державного виконавця Центрального відділу ДВС Гордашко О.В. від 16.02.2018 року відносно заяника встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Саме цю постанову заявник вважає незаконною , що порушує його законне право на працю та перешкоджає його працевлаштуванню за професійною ознакою. На теперішній час заявник не працює, але має бажання працювати за своєю спеціальністю водія та погашення заборгованості, але його позбавили такої можливості. Інших законних джерел для існування він не має. Однак, копію оскаржуваної постанови він не отримав, про її наявність йому стало відомо 28.02.2019 року, після ознайомлення 27.02.2019 року представником заявника з матеріалами виконавчого провадження № 34962922, тому ним було пропущення строк для її оскарження.

Виходячи з вищевказаного, заявник просить суд поновити йому строк на оскарження постанови, пропущений з поважних причин та визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Гордашко О.В. від 16.02.2018 року про тимчасове обмеження заявника у праві керування транспортними засобами.

Судом досліджено постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Гордашко О.В. від 16.02.2018 року про тимчасове обмеження заявника у праві керування транспортними засобами.

Судом досліджено копію посвідчення водія ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 16.05.2002 року.

Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 , в якій містяться записи про перебування заявника на посаді водія у різні періоди.

В силу ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4,5 ЦПК України кожен може звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та свобод у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права , суд розглядає справим відповідно до Конституції України, законів України , міднародних договорів, згода на обовязковістиь яких надана Верховною Радою України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобож 1950 року і протоколи до неї, та практику Європейского суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобовязалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невідємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція), право доступу до суду, що гарантується статтею 6 §1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6 §1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обовязкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок. На виконавчі процедури може впливати складність виконавчих процедур, поведінка особи-стягувача, поведінка компетентних державних органів та обсяг призначеної до стягнення суми (майна).

Євросуд зазначив, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також Суд зазначив, що обовязком держави є нагляд за виконанням рішень проти державних органів (таким виконанням, якого потребує Конвенція без необґрунтованих затримок).Держава не має посилатись на відсутність коштів, коли йде мова про виконання рішення проти державного органу.

Відповідно до п.1 ч.10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування. З 2002 року заявник має посвідчення водія транспортних засобів ( відкриті категорії В,С,Д), довгий період часу працював водієм автобуса на маршрутах міжнародного значення. На теперішній час з підстав винесення оскарженої постанови заявник немає можливості заробити гроші для погашення заборгованості. Ці вимоги закону державний виконавець не врахував, тому суд вважає оскаржувану постанову неправомірною, оскільки вона не узгоджується з вимогами закону та порушує права заявника та законні інтереси.

Отже, оскаржувана Постанова від 16.02.2018 року підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.447-452ЦПК України ,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати Постанову старшого державного виконавця Центрального Відділу ДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області Гордашко О.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 16.02.2018 р. ВП № 34962922 .

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня отримання сторонами повного тексту ухвали до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Гуденко О.А.