Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1828/18
Провадження № 2/553/139/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19.04.2019м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Новака Ю.Д.,
при секретарі Каленіченко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася, подала суду заяву, в якій проохала проводити судовий розгляд справи без її участі. Позов підтримувала, просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, і через оголошення на сайті суду. Відзиву до суду не надав. Про причину неявки суд не повідомив.
На підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Як встановлено в п. 6.1 Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1, Підрядчик зобов'язується доставити вироби протягом 40 робочих днів. У випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі кути, шпроси, тонування, арочний вигин і т.п.) строк виготовлення виробів може збільшуватися до 45 робочих днів.
Відповідно до п. 6.3 Договору підряду початком строку виконання по Договору є день підписання Договору, а також надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок або в касу Підрядника.
Разом з тим, відповідач свої зобов'язання у строки, встановлені в п. 6.1 Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, та станом на час розгляду справи судом не виконав, товар, який є предметом договору, позивачу не поставив.
Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
Частиною 1 ст. 872 ЦК України визначено, що якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.
Розділом 8 Договору підряду від 12.08.2017 року визначено, що всі спори, що виникають в процесі виконання умов даного Договору вирішуються сторонами шляхом переговорів. Всі можливі претензії по даному Договору мають бути розглянуті сторонами протягом 30 днів з моменту отримання претензії. У випадку не досягнення згоди між сторонами, спір передається на розгляд суду.
Як встановлено в п. 1.1 Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, Підрядник зобов'язується організувати роботи по виготовленню та доставити Замовнику металопластикові конструкції за вказаною адресою, а Замовник спочатку оплатити їх вартість в повному обсязі, після чого прийняти вироби.
За логікою вищенаведеної норми в контексті з іншими умовами договору, ФОП ОСОБА_2 як підрядник взяв на себе зобов'язання організувати виготовлення та доставити замовнику за зазначеною ним адресою металопластикові конструкції, після доставки замовник зобов'язаний провести їх повну оплату, після чого прийняти.
Відповідач ФОП ОСОБА_2 жодних достовірних доказів виконання умов Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, а саме: замовлення їх виготовлення у виробника та власне виготовлення, - у встановлений законом строк не надав, як не подав суду і відзив на позовну заяву. Не доведено ці обставини шляхом подання належних та достовірних доказів і в ході судового розгляду справи.
Таким чином, встановлені судом обставини переконливо свідчать про порушення відповідачем ФОП ОСОБА_2 своїх зобов'язань за Договором підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, оскільки він отримавши передплату від позивача ОСОБА_1 в рахунок оплати робіт по виготовленню та доставці товару, у встановлені договором строк його доставку не забезпечив.
Як вбачається з п. 7.3 Договору підряду на поставку металопластикових конструкцій б/н від 12.08.2017 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1, за несвоєчасне виготовлення виробів, згідно строку виконання, Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості недоставлених виробів за кожен день прострочки такого невиконання.
а разом, 234,08 грн.+112,84 грн.=346,92 грн.
Вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
З огляду на вищенаведене, суд вважає обґрунтованими й такими, що заслуговують на увагу, твердження позивача ОСОБА_1 про те, що вона як особа похилого віку, є інвалідом 2 групи, зазнала переживань та страждань у зв'язку з невиконанням укладеної нею угоди з відповідачем, нереалізованими очікуваннями на заміну вікон у будинку напередодні зимового періоду й внаслідок ігнорування її законних вимог з боку ФОП ОСОБА_2, що об'єктивно негативно позначилось на стані її здоров'я, ускладнило життя, оскільки вимагало витрачання додаткового часу та зусиль до спонукання відповідача виконати умови договору або повернути сплачену позивачем суму коштів, яка для нього є значною.
Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.
Згідно з вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.
Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зав'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
А тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиЮ. Д. Новак