Справа № 301/712/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2019 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чийпеш А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду 27.03.2019 року з даним позовом посилаючись на те, що 01.09.1998 року між відповідачем ОСОБА_2 (за договором покупець) та ОСОБА_4 (за договором продавець) було укладено договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом, посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1291 за яким продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв від продавця (купив) право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом ЗК № 0037462 виданий 24 грудня 1997 року на підставі розпорядження Іршавської РДА за № 445.

Вказаний сертифікат належав продавцю на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0037462 виданий Іршавською державною адміністрацією 24 грудня 1997 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером № 1054.

Продаж вищевказаного сертифіката на земельну частку (пай) було вчинено за 2 700 гривень, які ОСОБА_4, (за договором продавець) отримала від відповідача ОСОБА_2, (за договором покупець), які я останньому передав готівкою до укладення цього договору, що стверджується розпискою від 01.09.1998 року щодо отримання відповідачем ОСОБА_6, грошових коштів.

Згідно досягнутої домовленості відповідач ОСОБА_2, зобов'язався за власні кошти позивача придбати у власність право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом серії ЗК № 0037462 виданий 24 грудня 1997 року на підставі розпорядження Іршавської РДА за № 445.

І хоча покупцем за даним договором сертифіката про право на земельну частку (пай) виступав відповідач ОСОБА_2, фактичним покупцем вказаного сертифіката був позивач ОСОБА_1

Саме позивачем ОСОБА_7, було здійснено оплату вартості вищевказаного сертифіката із коштів, що належали йому особисто.

Відповідач ОСОБА_2, формально вписаний в договір купівлі-продажу як покупець сертифіката, ніяких перемовин з продавцем за договором він не вів, ним було вчинено купівлю сертифіката за кошти позивача для нього.

Підставою для укладення договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом за участі відповідача ОСОБА_2, була неможливість на той час оформлення на позивача права власності на сертифікат через сімейні обставини та втрату паспорта і з відповідачем ОСОБА_2., сторони домовились, що в подальшому до кінця 1999 року вони оформлять договір купівлі-продажу даного сертифіката на ім'я позивача. Сторонами було погоджено всі істотні умови даного договору та укладено письмове зобов'язання, що стверджується розпискою від 01.09.1998 року.

Однак, не дивлячись на те, що гр. ОСОБА_2І, зобов'язався в подальшому укласти договір купівлі-продажу сертифіката та незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, відповідач ОСОБА_2, ухилився від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу, тому зазначена обставина перешкоджає позивачу в повному обсязі розпоряджатися цим правом.

Ухилення відповідача ОСОБА_2, від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу сертифіката позбавила позивача можливості належним чином укласти правочин, в звязку з чим просить визнати частково недійсним у частині покупця укладений 01 вересня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії ЗК № 0037462 виданого 24.12.1997 року Іршавською РДА, посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_5І, за реєстровим № 1291 перевівши право покупця за цим договором на ОСОБА_1.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України та поданих заяв.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено: що 01.09.1998 року між відповідачем ОСОБА_2 (за договором покупець) та ОСОБА_4 (за договором продавець) було укладено договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом, посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1291 за яким продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв від продавця (купив) право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом ЗК № 0037462 виданий 24 грудня 1997 року на підставі розпорядження Іршавської РДА за № 445

Вказаний сертифікат належав продавцю на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЗК № 0037462 виданий Іршавською державною адміністрацією 24 грудня 1997 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером № 1054.

Продаж вищевказаного сертифіката на земельну частку (пай) було вчинено за 2 700 гривень, які ОСОБА_4, (за договором продавець) отримала від відповідача ОСОБА_2, (за договором покупець), які я останньому передав готівкою до укладення цього договору, що стверджується розпискою від 01.09.1998 року щодо отримання відповідачем ОСОБА_6, грошових коштів.

Згідно досягнутої домовленості відповідач ОСОБА_2, зобов'язався за власні кошти позивача придбати у власність право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом серії ЗК № 0037462 виданий 24 грудня 1997 року на підставі розпорядження Іршавської РДА за № 445.

І хоча покупцем за даним договором сертифіката про право на земельну частку (пай) виступав відповідач ОСОБА_2, фактичним покупцем вказаного сертифіката був позивач ОСОБА_1

Саме позивачем ОСОБА_7, було здійснено оплату вартості вищевказаного сертифіката із коштів, що належали йому особисто.

Відповідач ОСОБА_2, формально вписаний в договір купівлі-продажу як покупець сертифіката, ніяких перемовин з продавцем за договором він не вів, ним було вчинено купівлю сертифіката за кошти позивача для нього.

Підставою для укладення договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом за участі відповідача ОСОБА_2, була неможливість на той час оформлення на позивача права власності на сертифікат через сімейні обставини та втрату паспорта і з відповідачем ОСОБА_2., сторони домовились, що в подальшому до кінця 1999 року вони оформлять договір купівлі-продажу даного сертифіката на ім'я позивача. Сторонами було погоджено всі істотні умови даного договору та укладено письмове зобов'язання, що стверджується розпискою від 01.09.1998 року.

Однак, не дивлячись на те, що гр. ОСОБА_2І, зобов'язався в подальшому укласти договір купівлі-продажу сертифіката та незважаючи на неодноразові звернення з проханням укласти правочин, відповідач ОСОБА_2, ухилився від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу, тому зазначена обставина перешкоджає позивачу в повному обсязі розпоряджатися цим правом.

Ухилення відповідача ОСОБА_2, від вирішення питання про укладення у нотаріальному порядку договору купівлі-продажу сертифіката позбавила позивача можливості належним чином укласти правочин.

Згідно Статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов'язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов'язок передати предмет договору наступному власнику.

Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.

Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою.

Положеннями ст. 217 ЦК України визначено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідків недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був вчинений без включення до нього недійсної частини.

Таким чином, якщо насправді покупцем нерухомого майна є інша особа, що фактично майно було придбано за кошти іншої особи і для неї та що інших підстав для визнання цієї угоди недійсною немає, договір визнається судом недійсним лише в частині, що стосується покупця, і покупцем за цим договором визнається особа, за рахунок коштів якої і для якої фактично укладався цей договір.

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України ст. ст. 217,655 Цивільного кодексу України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати частково недійсним у частині покупця укладений 01 вересня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом серії ЗК № 0037462 виданого 24.12.1997 року Іршавською РДА, посвідченого приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_5І, за реєстровим № 1291 перевівши право покупця за цим договором на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. І. Маркович