РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16258/18

пр. № 2/759/2146/19

15 березня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач подала до суду позов про стягнення аліментів з ОСОБА_2, аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 7000,00 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що вони перебували у шлюбі з відповідачем, від якого у сторін народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження доньки батьком записаний відповідач по справі. Відповідач не достатньо цікавиться дочкою, не приймає в достатній мірі участі у вихованні та відмовляється добровільно матеріально допомагати. На даний час дитина проживає з позивачем та перебуває на утриманні позивача.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти задоволення в розмірі 3000,00 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 02.03.2007 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 224. (а.с. 4).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої записі сторони по справі (а.с. 9).

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з матір'ю та перебуває на її забезпеченні, відповідач особа працездатного віку, матеріальної допомоги на утримання дитини в повній мірі не надає.

Обов'язки по утриманню дитини в однаковій мірі мають нести як батько, так і матір дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, загальний сукупний дохід відповідача по справі за 2018 рік склав 44676,00 грн.

У відповідності ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, а саме аліменти слід стягнути в твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 3, 21, 24, 112, 141, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 133, 141, 222, 223, 258, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.(проживає: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, з щорічною індексацією відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини, починаючи з 16.10.2018 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда