Ухвала

Іменем України

22 квітня 2019 року

місто Київ

справа № 490/116/15-ц

провадження № 61-902ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

відповідач - ОСОБА_4,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2015 року у складі судді Батченка О. В. та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року у складі колегії суддів Темнікової В. І., Бондаренко Т. З., Крамаренко Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

І. ОСОБА_4 08 січня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

До матеріалів касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовувалось тим, що рішення суду апеляційної інстанції не отримував, заявник неодноразово звертався до суду першої та апеляційної інстанцій із заявами про повідомлення про ухваленні рішення та надіслання йому копій таких рішень. Проте, зазначені копії судових рішень отримав лише 20 грудня 2018 року, про що міститься відповідна розписка в матеріалах справи.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2019 року підстави поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для подання заяви про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, у якій судом запропоновано навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

У квітні 2019 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, зокрема клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовувалось тими ж доводами, що наводились заявником раніше при поданні касаційної скарги, зокрема тим, що заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року не отримував, про розгляд справи в суді апеляційної інстанції заявник не повідомлявся, крім того, заявник неодноразово звертався із заявами про видачу копії оскаржуваного рішення, однак в апеляційному суді надавалась інформація, що справа знаходиться у суді першої інстанції.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Аналогічні положення містилися у частині тертій статті 27 ЦПК України 2004 року, яка була чинною на час ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

У рішенні Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року, Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» Європейський суду з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Судом враховано, що відповідно до змісту оскаржуваного рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року із апеляційної скаргою до суду звертався саме ОСОБА_4, про час та місце розгляду справи учасники справи були повідомлені, тому заявник знав про розгляд апеляційної скарги судом у цій справі. Однак, наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки вони не містять розумних пояснень щодо пропуску строку звернення з касаційною скаргою більше ніж на рік. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Таких підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не наведено.

Крім того, відповідно до інформації, що наявна на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року оприлюднено 19 вересня 2017 року.

Суду не надано логічного та зрозумілого пояснення й не наведено відповідного обґрунтування тому, що об'єктивно перешкоджало заявнику ознайомлюватись із оскаржуваним судовим рішенням.

Викладене дає підстави для висновку про те, що заявником не наведено та не підтверджено належним чином підстав для поновлення строку на касаційне оскарження рішення, який пропущений більш ніж 1 рік.

Поновлення процесуального строку, пропущеного у зв'язку зі спливом тривалого періоду, та за підстав, які не можуть бути визнані переконливими, свідчитиме про порушення судом принципу юридичної визначеності.

У цій справі суд не виявив достатніх підстав для втручання у принцип res judicata.

Аналізуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року не підлягає задоволенню, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки заявник пропустив строк на касаційне оскарження на значний термін, саме більше ніж на 1 рік, та не навів належних і переконливих доводів на підтвердження виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України для поновлення такого строку.

Керуючись статтею 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_4 на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2015 року та рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 13 вересня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик