Справа №295/1381/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупки І.Г.,

за участю секретаря Поліщук К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Науково-дослідний інститут радіосистем про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 71316,84 грн.; втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 46962,28 грн.; середню заробітну плату за період з 01.01.2017 року по день винесення рішення; індексацію з суми присудженої та несвоєчасно виплаченої заробітної плати в сумі 36625,45 грн. В обґрунтування вимог позивач пояснила, що з липня 2011 року по грудень 2016 року працювала у Державному підприємстві Науково-дослідний інститут радіосистем на посаді контролера КПП. Проте, за період з серпня 2013 року по грудень 2016 року утворилась заборгованість по заробітній платі. Відповідач не виконує свої зобовязання з приводу виплати заробітної плати, посилаючись на відсутність коштів.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. (а.с. 14)

Від представника відповідача надійшла заява про слухання справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі. (а.с. 15)

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Встановлено, згідно копій з трудової книжки ОСОБА_1, остання працювала з липня 2011 року по грудень 2016 року працювала у Державному підприємстві Науково-дослідний інститут радіосистем на посаді контролера КПП. (а.с. 7 на звороті)

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2014 року з ДП «Житомирський науково-дослідний інститут радіосистем» на користь ОСОБА_1 вирішено стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 28364, 47 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 34, 94 гривень та моральну шкоду - 1000 гривень.

Як вбачається з довідки Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 28.11.2018 року № 69124/7.21-30/18, 02.10.2017 року платіжним дорученням № 4728 від 28.09.2017 року ОСОБА_1 перераховано 2127,57 грн. Станом на 28.11.2018 р. залишок боргу складає 27271,37 грн., в порядку виконання виконавчого листа №295/18097/13-ц від 17.09.2014 року. (а.с. 4)

Згідно довідок Державного підприємства «Науково-дослідний інститут радіосистем» від 17.01.2018 року за № 10, заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 за жовтень-грудень 2013 року становить 7030,65 грн., за 2014 рік 16605,00 грн., за 2015 рік 24671,77 грн., за 2016 рік 23009,42 грн. (а.с. 6)

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

За нормами ст. 24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

За положеннями ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (N 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 4 Закону (N 2050-III) виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Згідно з положеннями частини 6 ст. 95 Кодексу законів про працю України, статей 33,34 Закону України «Про оплату праці» заходами державного регулювання оплати праці є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків йому виплати.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Грошова компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати є гарантією прав робітника на компенсацію втрати її частини, санкцією за несвоєчасну виплату заробітної плати, обовязок з нарахування та сплати якої, згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», покладено на підприємство, яке зобовязано виплатити громадянам суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону).

Згідно ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці ( грошове забезпечення).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу, за відповідний місяць (після утримання податку й обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення компенсації. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом та є загальновідомими.

Крім того, із розяснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що у справах, повязаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у звязку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що: індексація заробітної плати провадиться згідно з ст. 33 Закону України «Про оплату праці» між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 1998 року № 663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 103 відсотків (величину порога індексації).

За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення.

Частина перша ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством , календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звільнений з роботи з 30.12.2016 року. Отже, для розрахунку середньоденної заробітної плати необхідно брати заробіток позивача за жовтень та листопад 2016 року, що відповідно становить 1086,90 грн. + 1883,96 грн. (а.с. 6) та кількість фактично відпрацьованих протягом цих місяців робочих днів: у жовтні 20 днів, у листопаді - 22 дні. Середньоденна заробітна плата позивача буде становити 347,86 грн. (1086,90 грн. + 1883,96 грн. = 2970,86 грн./42 днів = 70,73 грн.)

У звязку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до ухвалення судом рішення пройшло 571 робочих днів, тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 40386,83 грн. (70,73 грн. х 571 робочих днів).

З урахуванням викладеного, оскільки ДП «Науково-дослідний інститут радіосистем» не було проведено розрахунку з позивачем та не виплачено належну їй заробітну плату, суд приходить до переконання про обґрунтованість та законність позовних вимог та задовольняє їх у повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1952,91 коп.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Науково-дослідний інститут радіосистем про стягнення заборгованості по заробітній платі, задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Науково-дослідний інститут радіосистем на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з жовтня 2013 року по грудень 2016 року в розмірі 71316,84 грн.

Стягнути з Державного підприємства Науково-дослідний інститут радіосистем на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 01.01.2017 року по 16.04.2019 року в сумі 40386,83 грн.

Стягнути з Державного підприємства Науково-дослідний інститут радіосистем на користь ОСОБА_1 суму індексації за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2014 року та несвоєчасно виплаченої заробітної плати в розмірі 46962,28 грн.

Стягнути з Державного підприємства Науково-дослідний інститут радіосистем на користь ОСОБА_1 втрату частини доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 36625,45 грн.

Стягнути з Державного підприємства Науково-дослідний інститут радіосистем на користь держави судовий збір 1952,91 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)

Відповідач: Державне підприємство Науково-дослідний інститут радіосистем (м. Житомир, вул. Черняховського, 109 , )

Суддя І.Г. Перекупка