Дата документу 25.04.2019 Справа № 310/3584/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/3584/18 Головуючий у 1 інстанції Дубровська Н.М.
Провадження № 22-ц/807/1521/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Воробйової І.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача та стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживача та стягнення збитків.

В обґрунтування позову зазначала, що 28 жовтня 2016 року між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір про надання юридичних послуг. Строк дії договору до 01 листопада 2017 року.

Відповідно до умов договору про надання юридичних послуг від 28 жовтня 2016 року виконавець зобов'язаний якісно та вчасно надавати послуги замовнику. Вартість послуг складає 12000 грн., які у повному обсязі сплачені, що підтверджується копіями квитанцій. При цьому, впродовж 12 місяців відповідачем, як виконавцем за вищевказаним договором, не було виконано жодних юридичних дій, які передбачені договором, тобто не надано позивачу жодних юридичних послуг для реалізації конституційного права на безоплатне отримання землі державної та комунальної власності.

Окрім того, не було надано жодних а ні письмових, а ні усних консультацій на виконання договору. Не виконання умов договору призвело до того, що право на отримання від держави безкоштовно чотирьох земельних ділянок у межах норм безоплатної передачі стало не реалізоване. 10 листопада 2017 року на адресу відповідача направлено претензію, в якій була визначена вимога про повернення грошових коштів в повному обсязі, тобто 12 000 грн. за невиконання умов договору.

Однак, листом від 24 листопада 2017 року відповідачем повідомлено про належне виконання договору та відсутність підстав для повернення обумовленої договором суми за надані послуги. Наголошує на тому, що, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Отже, строк дії договору закінчився 01 листопада 2017 року, при цьому відповідач за весь час існування договору, не зробив жодних юридичних дій направлених на виконання умов договору, що є порушенням діючого законодавства, а у такому разі з ФОП ОСОБА_5 повинно бути стягнуто збитки у розмірі 12 000 грн.

Посилаючись на вищевикладені обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь збитки у розмірі 12 000 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з'ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на те, що ФОП ОСОБА_5 не виконала умови договору про надання юридичних послуг від 28 жовтня 2016 року, при цьому отримала від замовника 12 000грн. у рахунок обумовленої суми за надані послуги, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідачем у справі ФОП ОСОБА_5 надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що у діях ФОП ОСОБА_5 відсутня наявність вини, а договір є виконаним належним чином.

Зазначений висновок суду є правильним і таким, що узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами.

Судом встановлено, що до ФОП ОСОБА_5, за допомогою у реалізації безоплатного права на землю звернулася ОСОБА_3, яка знайшла контакти відповідача в мережі Інтернет.

Домовившись про умови надання послуг 28 жовтня 2016 року між сторонами укладений договір про надання юридичних послуг.

Строк дії договору до 01 листопада 2017 року. Договір був підписаний дистанційно за допомогою «Укрпошти».

Послуги надавалися шляхом електронного листування на E-mail ОСОБА_3 (на ІНФОРМАЦІЯ_1 та робочого E-mail відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2), та усно по телефону, що передбачено п. 2.1.1 Договору.

Згідно п.11 Договору про надання юридичних послуг від 28 жовтня 2016 року, предметом договору є надання замовнику на протязі 12 місяців з моменту підписання договору юридичні послуги для реалізації замовником права на безоплатне отримання землі із державної чи коммунальної власності відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 116, 118, 121, 122 ЗК України на умовах визначених договором.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що за договором виконавець надає замовнику: 1.2.1. Консультації щодо реалізації конституційного права на землю згідно чинного законодавства. 1.2.2 Алгоритм кроків в межах предмету консультування.1.2.3. Механізм пошуку вільних земель. 1.2.4. список потрібних замовнику землерозпорядників. 1.2.5. Сформовані звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування. 1.2.6. Сформовані відповіді на кореспонденцію замовника. 1.2.7. Допомогу з переговорних з представниками органів державної та місцевої влади. За п. 1.3. договору, інформація містить рекомендації щодо удосконалення та організації діяльності замовника в межах предмету правового супроводу.

За положеннями ст. 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоди встановленої форми.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про належне та добросовісне виконання умов договору ОСОБА_5

Судом першої інстанції вірно встановлено з наданих відповідачем підтверджень належного виконання договору про надання юридичних послуг.

Так, судом встановлено, що на виконання п 1.2.1. консультації щодо реалізації конституційного права на землю згідно чинного законодавства відповідачем надані позивачу такі послуги: скриншот електронного листування від 18 листопада 2016 року, скриншот електронного листування від 06 грудня 2016 року, 06 січня 2016 року, приклад запиту отримання публічної інформації, скриншот від 06 січня 2017 року з додатком, огляд законодавства від 06 січня 2017 року.

На виконання п 1.2.2 Алгоритм кроків в межах предмету консультування відповідачем позивачу був наданий алгоритм дій (листування E-mail), скриншот електронного листування від 11 листопада 2016 року, алгоритм дій користування кадастровою картою України.

На виконання п.1.2.3. Механізм пошуку вільних земель для пошуку вільних земельних ділянок у обраних ОСОБА_3 населених пунктах, останній були надані рекомендації по користуванню публічною кадастровою картою та самостійного формування документів з надісланням позивачу відео-файлу «Правила користування Публічною кадастровою картою України».

На виконання п.1.2.4. список потрібних замовнику землерозпорядників: список земле розпорядників.

На виконання п. 1.2.5. Сформовані звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування та п 1.2.6. Сформовані відповіді на кореспонденцію замовника та п. 1.2.7. Допомогу з переговорів з представниками органів державної та місцевої влади: скриншот електронного листування від 09 листопада 2016 року, 24 листопада 2016 року, 30 листопада 2016 року, 05 грудня 2016 року, 06 грудня 2016 року, 08 грудня 2016 року, 15 грудня 2016 року, 17 лютого 2017 року, адреса із схемою розміщення ЦНАП у м. Бердянськ 03 квітня 2017 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який підтверджений належними та допустимими доказами наявними в матеріалах справи про те, що ОСОБА_3 отримувала консультативні послуги ОСОБА_5 та виконувала рекомендації для реалізації свого конституційного права на землю відповідно до вимог чинного законодавства, листувалася з останньою та отримувала ґрунтовні відповіді на запитання, наведене не спростовується наступним листуванням: скриншоти електронного листування від 11 листопада 2016 року; 14 листопада 2016 року, 15 листопада 2016 року, 17 листопада 2016 року, 23 листопада 2016 року, 29 листопада 2016 року, 29 листопада 2016 року, 30 листопада 2016 року, 02 грудня 2016 року, 06 грудня 2016 року, 29 листопада 2016 року, 30 листопада 2016 року, 02 грудня 2016 року, 05 грудня 2016 року, 07 грудня 2016 року, 03 квітня 2017 року, 26 грудня 2016 року; 29 грудня 2016 року; 29 грудня 2016 року, 29 грудня 2016 року; 04 січня 2017 року; 17 лютого 2017 року; 24 лютого 2017 року.

Крім того, відповідачем надано докази які підтверджують надання нею послуг позивачу, а саме: запит на отримання публічної інформації від 09 листопада 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі; Лист від управління Держгеокадастру у Бердянському районі № 31-28-0.7-3250/2-16 від 11 листопада 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 09 листопада 2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області; Лист від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 31-8-0.2-8412/2-16 від 14 листопада 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 09 листопада 2016 року до Бердянської міської ради; Лист від Бердянської міської ради № 0699/05-0659/ПІ від 15 листопада 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 09 листопада 2016 року до Новопетрівської сільської ради; Лист від Новопетрівської сільської ради №696 від 14 листопада 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 22 листопада 2016 року до Бердянської міської ради; Лист від Бердянської міської ради № 0725/05-0685/ПІ від 29 листопада 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 22 листопада 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Лист від управління Держгеокадастру у Бердянському районі № 31-28-0.7-3404/2-16 від 30 листопада 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 22 листопада 2016 року до Новопетрівської сільської ради; Лист від Новопетрівської сільської ради №690 від 28 листопада 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 24 листопада 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Лист від управління Держгеокадастру у Бердянському районі № 31-28-0.7-3405/2-16 від 30 листопада 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 24 листопада 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Лист від управління Держгеокадастру у Бердянському районі № 31-28-0.7-3386/2-16 від 29 листопада 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 30 листопада 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Лист від управління Держгеокадастру у Бердянському районі № 31-28-0.7-3449/2-16 від 05 грудня 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 30 листопада 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Запит на отримання публічної інформації від 30 листопада 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Лист від управління Держгеокадастру у Бердянському районі № 31-28-0.7-3438/2-16 від 02 грудня 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 30 листопада 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області; Запит на отримання публічної інформації від 30 листопада 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області;Запит на отримання публічної інформації від 30 листопада 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Лист від управління Держгеокадастру у Бердянському районі № 31-28-0.7-3471/2-16 від 07 грудня 2016 року; Запит на отримання публічної інформації від 05 грудня 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Запит на отримання публічної інформації від 05 грудня 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Запит на отримання публічної інформації від 05 грудня 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Запит на отримання публічної інформації від 05 грудня 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Запит на отримання публічної інформації від 05 грудня 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Запит на отримання публічної інформації від 06 грудня 2016 року до Бердянської міської ради; Запит на отримання публічної інформації від 06 грудня 2016 року до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області; Схема зонування території міста Бердянськ; Заява до Новопетрівської сільської ради від 08 грудня 2016 року; Заява до Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області від 08 грудня 2016 року; Заява до управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізькій області про надання довідки по формі 6-зем від 15 грудня 2016 року, Заява до Бердянської міської ради від 15 грудня 2016 року з графічним матеріалом та додатками, Запит до Бердянської міської ради від 17 лютого 2017 року; Лист від Бердянської міської ради №0064/05-0056/ПІ від 24 лютого 2017 року; Копія запиту до Бердянської міської ради від 06 січня 2017 року; Копія листа від Бердянської міської ради №0013/05-0007/ПІ від 11 січня 2017 року; Копія запиту до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 19 січня 2017 року; Копія листа від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 31-8-0.2-365/2-17 від 25 січня 2017 року; Заява до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 13 лютого 2017 року; Запит до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 01 лютого 2017 року; Лист від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 31-8-0.3-706/2-17 від 08 лютого 2017 року; Лист від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № К-1625-1617/6-17 від 03 березня 2017 року.

Також, судом встановлено, що відповідач в особі ФОП ОСОБА_5. готувала необхідні документи для пошуку вільних земельних ділянок у обраних ОСОБА_3 населених пунктах від її імені, вчила користуватися публічною кадастровою картою та самостійно формувати документи для цього був надісланий відео-файл «Правила користування Публічною кадастровою картою України», надсилала інші текстові файли, надавала списки землерозпорядників та пояснювала, механізм пошуку вільних земельних ділянок, розглядала відповіді на кореспонденцію, надавала ОСОБА_3 для підвищення правової обізнаності щодо реалізації конституційного права на землю надсилала список нормативно - правових актів з прикріпленими файлами для обізнання. Відповідачем здійснювалося листування з державними органами та органами місцевого самоврядування (наявне зберігаються у електронній скринці ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та на електронних носіях у формі електронних файлів) та їх паперові копії досліджені у судовому засіданні. Листування між сторонами відбувалося за Е-mail позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 та Е-mail відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

За положеннями ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором . Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

За приписами ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання договору, згідно квитанцій ПриватБанк від 05 листопада 2016 року, 28 грудня 2016року та 01 березня 2017 року позивачем ОСОБА_3 сплачена вартість за послуги відповідача - ФОП ОСОБА_5 у розмірі 12000 грн. Оплату за послуги обумовлені договором, позивач здійснювала поетапно протягом чотирьох місяців, що також свідчить про належне виконання послуг виконавцем.

Згідно ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що питання про розірвання договору сторонами правочину не порушувалося.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3. на початку отримання послуг від ФОП ОСОБА_5 погоджувалася на отримання земельної ділянки у межах обраних нею населених пунктів: Бердянськ, Новопетрівка і Старопетрівка Бердянського району Запорізької області, наведене вбачається зі скриншота від 09 листопада 2016 року. Поступово позивач змінювала свої потреби, що не спростовується скриншотом від 23 листопада 2016 року. Як вбачається із скриншоту від 29 грудня 2016 року, ОСОБА_3 звернулася до відповідача з проханням сформувати запит на бажану земельну ділянку, що знаходиться в рекреаційній зоні на Бердянській косі з урахуванням вимог Водного Кодексу.

Судом першої інстанції вірно встанволено з наданих належних та допустимих доказів те, що ОСОБА_3 бажала отримати земельні ділянки у межах 2 кілометрової зони моря, що суперечить Водному кодексу, про що їй було роз'яснено відповідачем та надіслано огляд законодавства зі спірного питання, що знайшло своє підтвердження та не спростовується скриншотом від 06 січня 2017 року. 17 лютого 2017 року ОСОБА_3 звертається до Бердянської міської ради Запорізької області із запитом про отримання публічної інформації про перелік зареєстрованих земельних ділянок для учасників АТО на території м. Бердянськ в межах населеного пункту, які пропонуються для здійснення забудови. Листом за № 0064/05-0056/Т від 24 лютого 2017 р., їй надана відповідь. Не зважаючи на неможливість реалізувати право на отримання земельних ділянок в рекреаційній зоні, позивач тривалий час чекала, допоки міська рада прийме рішення про затвердження проектної документації із визначення прибережної захисної смуги. Належне рішення Бердянська міська рада не приймала, а надані ФОП ОСОБА_5 консультації про подачу клопотання на інші ділянки поза 2 кілометровою зоною були відхилені, що не спростовується дослідженими письмовими доказами. Поради про необхідність відвідання особистого прийому громадян начальником ГУ Держгекадастру щодо земель сільськогосподарського призначення також були відхилені. Вказані дії позивача ускладнювали можливість реалізації права на землю.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Випадки для звільнення від доказування, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 січня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді: