Справа № 185/1764/19
Провадження № 2/185/2125/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 квітня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Муржиєвої І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористані відпустки під час звільнення та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2019 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 6753 грн 66 коп, компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 10 429 грн 96 коп, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 318 грн за кожен день затримки, починаючи з 23.05.2017 року і до ухвалення судового рішення.

У судове засідання позивач не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність у зв'язку з хворобою.

Представник відповідача АТ «Українська залізниця» ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача позов не визнає, посилаючись на Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року щодо унеможливлення виконання обов'язків, передбачених законодавством України про працю при вивільненні (звільненні) працівників, спричиненого дією форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), відповідно до якого терористична загроза та загроза територіальної цілісності України, у тому числі територій міста Донецьк та Ясинувата Донецької області, для подолання яких направлене проведення у Донецькій та Луганській областях антитерористичної операції у 2014 році, є надзвичайними, непередбачуваними та невідворотними обставинами, що об'єктивно унеможливлюють виконання обов'язків сторонами, передбачених умовами трудового договору, законодавчими та іншими нормативними актами. Відповідач при звільненні працівників повинен провести з ними розрахунок в день звільнення за умови: 1) виконання працівником своїх функціональних обов'язків, що має бути підтверджено лише документами з первинного обліку праці та заробітної плати, зокрема: штатним розписом, розцінками та нормами праці, наказами та розпорядженнями (на виплату премій, доплат, надбавок, матеріальної допомоги тощо), табелем обліку використання робочого часу, розрахунково-платіжною відомістю, 2) провадження мережі господарської діяльності.

Також представник відповідача зазначив, що втрата контролю і доступу АТ «Укрзалізниця» до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходяться на території м.Донецьк та м.Ясинувата, в тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звіту, що подавались до контролюючих органів, починаючи з березня 2017 року, коли фактично вийшло з-під контролю управління вищевказаними виробничими потужностями і припинення провадження господарської діяльності знівелювала можливість відповідача виконати зобов'язання перед працівниками згідно ст.115, 116 КЗпП України.

З матеріалів справи, зокрема копії трудової книжки позивача, видно що 02 серпня 2016 року ОСОБА_3 була прийнята на посаду провідного інженера інженерно-технічного сектору відділу колійного господарства Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (а.с.13).

22 травня 2017 року ОСОБА_3 була звільнена на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін (а.с.20).

Як зазначив представник відповідача у відзиві на позов, починаючи з березня 2017 року АТ «Укрзалізниця» було втрачено доступ до документів та майна, що знаходилося на території м.Донецьк, тому виконання обов'язків перед працівниками, встановлених ст.115, 116 КЗпП України стало неможливим.

Тому суд вважає встановленим факт невиплати позивачу заробітної плати, яка була нарахована за період з 01.03.2017 року по 22.05.2017 року.

Суми нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати підтверджуються табелями обліку використання робочого часу за березень-травень 2017 року (а.с.21-23), розрахунками заробітної плати за зазначений період, зробленими НА СП «ДДЗП» філії «Донецька залізниця» ПАТ УЗ (а.с.24-26), а саме:

-за березень 2017 року 4250 грн 33 коп,

-за квітень 2017 року 2159 грн 31 коп,

-за травень 2017 року 10 773 грн 99 коп (у тому числі компенсація за невикористані 48 днів відпустки).

Загальна сума нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати з урахуванням компенсації за невикористані дні відпустки складає 17 183 грн 63 коп і підлягає стягненню з відповідача.

В частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позов задоволенню не підлягає, зважаючи на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 23 березня 2016 року у справі № 6-365цс16.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, за положеннями статті 117 КЗпП України обовязковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається із цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Частина перша статті 9 ЦК України передбачає застосування цього Кодексу до врегулювання, зокрема, трудових відносин, якщо їх не врегульовано іншими актами законодавства.

Оскільки трудовим законодавством не врегульовані відносини з приводу відшкодування майнової та моральної шкоди, положення цивільного законодавства можуть поширюватися на ці відносини.

Ураховуючи позовні вимоги у цій справі, зокрема, щодо виплати компенсації у звязку з несвоєчасною виплатою належних працівникові сум, тобто свого роду відшкодування завданої майнової шкоди, що регулюється главою 82 ЦК України, застосуванню підлягають положення цивільного законодавства.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили як надзвичайної або невідворотної за даних умов події. Отже, непереборною силою є надзвичайна або невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла відвернути, і ця подія завдала збитків.

Відповідно до статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для субєктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо.

Існування обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які свідчать про відсутність вини АТ «Українська залізниця» у затримці виплати позивачу належних при звільненні сум у строки, визначені ст.116 КЗпП України, встановлені науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16 січня 2018 року.

Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 01.03.2017 року по 22.05.2017 року з урахуванням компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 17 183 (сімнадцять тисяч сто вісімдесят три) грн 63 коп

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» судовий збір на користь держави в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, але не більше ніж за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

-ОСОБА_3, адреса реєстрації: 83012, АДРЕСА_1, адреса для листування: 85490, Донецька область, Селидівський район, смт Курахівка, вул.Горького, 40, ІПН НОМЕР_1,

-Акціонерне товариство «Українська залізниця», 03680, м.Київ, вул.Тверська, 5, .

Суддя У.М. Болдирєва