Справа № 579/1745/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2019 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Моргуна О.В.,

за участі секретаря Печенової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування квартири від 12 квітня 2005 року, посвідченого нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №1-497, вона є власником квартири АДРЕСА_1.

19 лютого 1991 року за згодою її матері, яка на той час була власником квартири, у даному житлі зареєстрував своє місце проживання ОСОБА_2.

ОСОБА_2 не являється членом її сімї, фактично в житловому будинку за місцем реєстрації не проживає, його особисті речі в будинку відсутні, він не допомагає сплачувати комунальні послуги. Понад два роки відповідач проживає за іншою адресою, в житлі за зареєстрованим місцем проживання за вказаний період він жодного разу не зявлявся. На її прохання знятись з місця реєстрації в квартирі ОСОБА_2 відмовляється, чим порушуються її (позивача) права як власника.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 28 по вул. Франка, 96 у м. Кролевець Сумської області.

Позивач та її представник, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання (а.с.30, 35), до суду не зявились. Представник позивача ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позов підтримують та просять його задовольнити (а.с.34).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання представника позивача суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність позивача та її представника.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 36-37), в судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_4 на підставі договору дарування квартири від 12 квітня 2005 року, посвідченого нотаріусом Кролевецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 12.04.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за №1-497, є власником двохкімнатної квартири за №28, що знаходиться в місті Кролевець Сумської області по вулиці Франка, 96 (а.с.12, 13, 14, 33).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області від 07.08.2018 року №2826 в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16).

Згідно записів в будинковій книзі для прописки громадян, що проживають в буд. №96, кв.№28 по вул.Франка в м.Кролевець Сумської області та довідки органу реєстрації апарату виконавчого комітету Кролевецької міської ради від 21.09.2018 року №796 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії МА 804161, виданий Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 02.03.2000 року, зареєстрований за вказаною адресою з 19.02.1991 року по теперішній час (а.с.7-11, 22).

За змістом позовної заяви ОСОБА_2, який не є членом сімї власника житла позивача ОСОБА_1, зареєстрував своє місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6 19 лютого 1991 року з дозволу ОСОБА_8, яка на той час була власником квартири, однак понад два роки у вказаному житловому приміщенні не проживає та не зявляється, його особисті речі в квартирі відсутні, житлово-комунальні послуги він не сплачує.

Факт тривалого не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_2 підтверджується довідкою, підписаною ОСОБА_9, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_10, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_11, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9, та засвідченою секретарем Кролевецької міської ради Сумської області від 13.03.2019 року, за змістом якої ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично не проживає понад один рік (а.с.32).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до статті 1 Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у випадках передбачених пунктами 1-7 частини 3 цієї статті.

Згідно ст. 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 вселився у спірне житлове приміщення як наймач.

Не підлягають застосуванню норми ч.2 ст.405 ЦК України, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, оскільки вказана норма права передбачає втрату права на користування житлом членами сім'ї власника житла, а судом встановлено, що відповідач вселилась у спірне житлове приміщення як наймач.

Позивачем надані докази відсутності відповідача за зареєстрованим місцем проживання понад 6 місяців, поважних причин непроживання відповідача більше шести місяців за адресою: АДРЕСА_3, передбачених п. 1-7 ч.3 ст. 70 ЖК Української РСР, судом не встановлено, як і не встановлено, що відповідач оспорював виселення зі спірного житла, звертався до правоохоронних органів з заявою на неправомірні дії позивача щодо перешкоди користування житловим приміщенням, тобто не надав суду доказів, що покинув житло проти його справжньої волі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 28 по вул. Франка, 96 у м. Кролевець Сумської області.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед інших, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Обраний позивачем спосіб захисту свого права шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, не суперечить положенням статті 391 та ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Виходячи з вимог ст. 321 ЦК України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 28 по вул. Франка, 96 у м. Кролевець Сумської області.

Рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІV.

Відповідно до ст.ст. 70, 71 ЖК Української РСР, керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 211, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1, місце проживання: поштовий індекс 41300, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1, до ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: поштовий індекс 41300, АДРЕСА_4, паспорт серії МА 804161, виданий Кролевецьким РВ УМВС України в Сумській області 02.03.2000 року, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 28 по вул. Франка, 96 у м. Кролевець Сумської області.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2019 року.

Суддя ОСОБА_12