Справа № 444/2759/18
Провадження № 2/444/296/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03 квітня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мачіха Г. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради Львівської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона 14.07.2007 року у відділі РАЦС ОСОБА_2 РУЮ Львівської області зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-СГ № 021877, хоча фактично проживали шлюбним і сімейним життям з 2000 року у селі Діброва, Домашівської сільської ради Сокальського району. Від подружнього та сімейного життя у них дітей немає. Під час фактичного сімейного життя, а саме 30 березня 2007 року чоловік за договором купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_4, придбав земельну ділянку площею 1000 кв.м. вартістю 22040,00 грн. Земельна ділянка розташована у м. Жовква, вул. Ген. Чупринки, № 10, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер земельної ділянки :01:016:0097.

Стверджує, що на земельній ділянці вони планували будівництво житлового будинку, але у звязку з сімейними обставинами, а саме захворювання матері, а в подальшому і захворювання чоловіка, а також і скрутне матеріальне становище не позволило їм розпочати будівництво. Земельною ділянкою вони користувалися, а в даний час вона користується виключно для вирощування фруктів та овочів.

Зазначає, що її чоловік, ОСОБА_3, помер 07 вересня 2017 року та захоронений в с. Сопошин, Жовківського району Львівської області. Після його смерті відкрилась спадщина на його майно, до якого відноситься земельна ділянка.

Вона як дружина ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем першої черги по закону, тому що його батьки померли 2005-2007 роках і фактично вона прийняла спадщину, бо з чоловіком на день його смерті проживала разом.

Вказує, що для прийняття спадщини вона звернулася до Сокальської державної нотаріальної контори, однак їй було запропоновано звернутися в суд для продовження терміну для прийняття спадщини.

А тому просить постановити судове рішення, яким надати їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка, ОСОБА_3, який помер 07 вересня 2017 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала на адресу суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Львівської області в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, від них на адресу суду не надходило жодних клопотань, відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявилася в судове засідання без поважних причин, повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, в той же час заперечень від позивача проти заочного вирішення справи на адресу суду не надходило, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлено ухвалу.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З договору купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_4 30.03.2007 року, вбачається, що ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої сторони уклали цей договір про таке: продавець продав, а покупець купив земельну ділянку плоащею 1000 (одна тисяча) кв. метрів. Земельна ділянка, що відчужується, належить продавцю на праві власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № б/н, виданого ОСОБА_2 міською радою Львівської області 30.12.2002 року. Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 616, кадастровий номер :01:016:0097. Місцерозташування земельної ділянки: Львівська область, м. Жовква, вул. Ген. Чупринки, № 10. Цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Копією свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 071877, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції Львівської області 14.07.2007 року стверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 14.07.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 14.07.20107 року зроблено відповідний актовий запис за № 59. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_3.

З копії свідоцтва про смерть серії I-СГ № 483302, виданого виконавчим комітетом Домашівської сільської ради Сокальського району Львівської області 12.09.2017 року, вбається, що ОСОБА_3 помер 07.09.2017 року, про що 12.09.2017 року складено відповідний актовий запис № 15.

Суд враховує, що відомостей про складений від імені ОСОБА_3 заповіт немає.

Крім того, як вбачається із позовної заяви, сама позивач стверджує, що є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_3.

З листа та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54258818 від 28.11.2018 року, які видані Сокальською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкова справа після померлого 07.09.2017 року гр. ОСОБА_3 не заводилася.

Наведеним підтверджується, що за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Ч. 1 статті 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

У випадку, коли б позивач ОСОБА_1 не проживала на час смерті із спадкодавцем, тобто ОСОБА_3, вона для прийняття спадщини мала б подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем ОСОБА_1 не наведено та необгрунтовано жодних поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які були б повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій.

Позивачем не виконано свого обовязку, встановлено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, щодо доведння тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Крім того суд звертає увагу, що позивачем не подано жодного письмового підтвердження про те, що Сокальською державною нотаріальною конторою було повідомлено її про пропуск строк для прийняття спадщини чи відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропуском такого строку.

А тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, як наслідок приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю та необгрунтованістю.

В той же час суд вважає за необхідне додатково зазначити, що ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки № 661, яка видана виконкомом Домашівської сільської ради 09.07.2018 року, вбачається, що гр. ОСОБА_3 до дня смерті 07.09.2017 року проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. У виконкомі Домашівської сільської ради Сокальського району Львівської області заповіт від імені гр. ОСОБА_3 не посвідчувався. Померлий являвся останнім членом колгоспного двору. На день смерті з гр. ОСОБА_3 за адресою: с. Діброва, вул. Травнева, 7, Сокальського району Львівської області зареєстровані і проживають: ОСОБА_7, теща, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1, дружина, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовлялася від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_3 у суду немає.

А тому ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

А тому вимога про необхідність подання заяви про прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті спадкодавця, як це визначено в ч. 1 ст. 1269 ЦК України на позивача не поширюється, враховуючи те, що вона проживала разом із спадкодавцем на час смерті.

Як наслідок Сокальською державною нотаріальною конторою після подання позивачем заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 має вирішуватися питання реєстрації спадкової справи та видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_1 після смерті її чоловіка, ОСОБА_3, який помер 07.09.2017 року.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду немає підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення їй, ОСОБА_1, додаткового строку тривалістю 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка, ОСОБА_3, який помер 07.09.2017 року- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Зеліско Р. Й.