Справа № 685/1791/18
Провадження № 2/669/132/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.

з участю: секретаря судового засідання Демянюк Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду смт. Білогіря цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави в особі Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до держави в особі Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди в загальній сумі 61368,70 грн., завданої йому незаконними діями та рішеннями органів державної влади при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 січня 2018 року посадовими особами Департаменту патрульної поліції щодо нього було складено два протоколи про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В подальшому постановою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні вищезазначених правопорушень та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На виконання вищезазначеної постанови суду ОСОБА_1 сплатив штраф та судовий збір.

Вказує, що постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2018 року постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року скасовано, а протоколи про інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернуто на доопрацювання до Теофіпольського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2019 року провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином позивач стверджує, що він знаходився під слідством і судом 9 місяців та 23 дні, а відтак незаконним та сфальсифікованим притягненням до адміністративної відповідальності йому було завдано моральної шкоди, яка проявилася у стражданнях через порушення звичних для нього життєвих звязків, необхідності докладати додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, оспорювати незаконну постанову, ходити на судові засідання та доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованих правопорушень.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», розмір моральної шкоди ОСОБА_1 оцінює в 40756 грн. 30 коп.

Крім того, позивач просить стягнути витрачені кошти на правову допомогу у розмірі 10000 грн. та повернути сплачені штраф в розмірі 10200 грн., судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. та комісію банку в розмірі 60 грн.

Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив його з підстав, зазначених в позовній заяві, задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 казначейська служба України про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник в судове засідання не зявився, однак від представника надійшов відзив на позовну заяву, в якій останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи ГУНП в Хмельницькій області в судовому засіданні позовних вимог не визнав, просив позов залишити без задоволення.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року в справі № 685/155/18 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. (а.с. 5).

На виконання постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року ОСОБА_1 сплатив призначений штраф в розмірі 10200 грн. та судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., а також поніс інші витрати у вигляді комісійного збору за банківську послугу зі сплати штрафу та судового збору в сумі 61 грн., що підтверджується квитанціями АТ «Ощадбанк» від 22 лютого 2018 року № 7 та № 8 (а.с. 8).

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2018 року постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року щодо ОСОБА_1 скасовано, а протоколи серії БР № 056213 та серії БР № 056214 про інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернуто на доопрацювання до Теофіпольського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області (а.с. 6-7).

Як вбачається з постанови Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року в справі № 685/155/18, яка набрала законної сили 04 грудня 2018 року, провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 8-9).

У відповідності до ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові зокрема внаслідок: незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

Згідно п. 4 ст. 2 вказаного Закону, право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення.

Також, статтею 3 цього ж Закону визначено, що у випадках вказаних в ст. 1 Закону громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи досудового слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у звязку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Таким чином, з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню сплачені ним згідно постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року наступні кошти: штраф в сумі 10200 грн., судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. та інші витрати у вигляді комісійного збору за банківські послуги зі сплати штрафу та судового збору в сумі 60 грн. (в межах заявлених позовних вимог).

За ч. 5 та ч. 6 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 25 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року скасовано, а протоколи про інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернуто на доопрацювання до Теофіпольського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, після чого постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому вищевказане є підставою для відшкодування завданої позивачу в звязку з цим моральної шкоди.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не надано доказів та не обґрунтовано розмір моральної шкоди в сумі 40756 грн. 30 коп.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому, суд враховує, що позивач ОСОБА_1 дійсно був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, в звязку з чим витрачав свій час на зявлення до правоохоронних органів та суду, для пошуку захисника та оскарження в апеляційному порядку постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2018 року, відстоювання своєї позиції в суді апеляційної інстанції, а також при повторному розгляді протоколів про адміністративні правопорушення серії БР № 056214 та серії БР № 056213 в Білогірському районному суді Хмельницької області.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди необхідно зменшити та стягнути на її відшкодування 2000 грн.

У відповідності до п. 4 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» громадянинові підлягають також поверненню суми, сплачені ним у звязку з наданням юридичної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що інтереси ОСОБА_1 в справі № 685/155/18 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП представляв та надавав юридичну допомогу захисник адвокат ОСОБА_2, що підтверджується відповідними письмовими документами (свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 182, виданим на підставі рішення Хмельницької кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 16 липня 1997 року № 22, ордером серії ХМ № 010444, договором про надання адвокатських послуг від 25 березня 2018 року, додатковим договором до договору про надання адвокатських послуг від 15 квітня 2018 року, розрахунковою квитанцією від 15 квітня 2019 року серії АБЖА № 700417 про сплату адвокату 10000 грн. за надані ОСОБА_1 юридичні послуги) (а.с. 11-15).

Таким чином позовна вимога позивача про стягнення в рахунок повернення сплачених сум за надання правової допомоги в розмірі 10000 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судові витрати у вигляді сплати судового збору за даною категорією справи, суд вважає необхідним компенсувати за рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст. ст. 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 10200 (десять тисяч двісті) гривень сплаченого ним штрафу, 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок сплаченого ним судового збору та 60 (шістдесят) гривень сплачених ним інших витрат.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) гривень сплачених ним у звязку з наданням правової допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Судові витрати компенсувати за рахунок держави. Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. І. Давидюк