Провадження № 2/234/372/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Кравченко О.Ю.

секретар судового засідання Каліберда А.О.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

справа №234/14248/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про зняття з реєстрації та виселення без надання іншого житлового приміщення,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.09.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 зняття з реєстрації та виселення. В обґрунтування позову посилається на те, що їй та її сестрі, ОСОБА_4, на праві приватної власності у рівних частках належить квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровані вона з сестрою та їх батько, ОСОБА_3. Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі з 02.09.2008 року. За весь час мешкання відповідач зловживає спиртними напоями, не приймає ніякої участі у сплаті комунальних послуг, за санітарним станом квартири не слідкує, тобто порушує вимоги ст.67, 67, 116 ЖК України. З квітня 2018 року відповідач перестав мешкати у вказаній квартирі та виїхав невідомому позивачу напрямку.

За час проживання відповідач створив умови, згідно яких спільне проживання позивача з ним в одній квартирі є неможливим з наступних причин: так, 31.12.2016 року, 23.02.2017 року та 20.03.2017 року відповідач за відсутності позивача викрав з квартири АДРЕСА_2 майно, яке належить позивачу золоті вироби на загальну суму 9904 грн. 54 коп. Відносно відповідача було порушено кримінальне провадження, справа була направлена до Краматорського міського суду. В суді відповідач пообіцяв, що більш такого не буде, що він припинить красти речі позивача, буде допомагати сплачувати комунальні послуги. Позивач повірила відповідачу та просила суд закрити кримінальне провадження.

Однак, відповідач не дотримався своєї обіцянки, продовжував пиячити, а потім, з 07.05.2018 року по 09.05.2018 року, за відсутності позивача, вкрав у вказаній квартирі майно, яке належить позивачу: чавунну батарею вартістю 200,01 грн., телевізор «Томпсон» вартістю 483,33 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 750 грн., а усього на суму 1433,34 грн.

Відносно відповідача було зареєстровано кримінальне провадження за ст.185 КК України, яке було спрямоване до Краматорського міського суду. На даний час у Краматорському міському суді перебуває кримінальна справа №1-кп8234/877/18 відносно відповідача за ч.2 ст.185 КК України.

Все це робить неможливим проживання відповідача ОСОБА_3 у квартирі, яка належить їй на праві приватної власності та змушує позивача звернутися з позовом до суду.

Позивач просила суд зняти з реєстрації та виселити відповідача ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 02.10.2018 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 01.11.2018 року до участі у справі у якості третьої особи залучено ОСОБА_4.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 05.12.2018 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Третя особа - ОСОБА_1, у судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3, який про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не з'явився без повідомлення причини неявки, відзив на позовну заяву не надавав.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухав пояснення позивача та її представника, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку( квартири), якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною другою ст. 64 ЖК України встановлено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст.405 ЦК України.

Підстави та порядок позбавлення членів сім'ї власника права користування жилими приміщеннями визначені у ст.157 ЖК України, якою встановлено, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

За змістом ст.116 ЖК України, виселення члена сім'ї наймача (власника) будинку та інших осіб, які проживають разом з ним, можливо в тому випадку, коли вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності (по Ѕ частці) позивачу ОСОБА_1 та її сестрі, ОСОБА_4 (а.с.4-10, 30).

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Управління реєстрації повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради - позивачка ОСОБА_1 та її батько, відповідач ОСОБА_3 зареєстровані у вищевказаній квартирі (а.с.12). Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у вказаній квартирі з 02.09.2008 року (а.с.28). Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована у вказаній квартирі з 08.09.1998 року, що підтверджується копією її паспорту (а.с.21-24).

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 вселився до спірної квартири як член сім'ї позивача.

Відповідач ОСОБА_3 не приймає участі в оплаті послуг за утримання житла.

Згідно акту ОСББ «Марата-8» від 31.08.2018 року, відповідач ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_5 не мешкає з квітня 2018 року (а.с.13).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15.03.20018 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000856 від 25.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, кримінальне провадження закрито на підставі ст.284 ч.1 п.7 КПК України у звязку з відмовою потерпілої ОСОБА_1 від обвинувачення (а.с.14-15).

Як встановлено у судовому засіданні, у провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває кримінальне провадження №0001418 від 12.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Потерпілою у кримінальному провадженні визнано позивачку ОСОБА_1 (а.с.16-18, 37).

Свідок ОСОБА_5, сусідка позивачки, в судовому засіданні пояснила, що знає родину ОСОБА_1 з 1990 року. Весь цей час відповідач ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, не працює, постійно влаштовує сварки та бійки. Коли була жива мати позивачки, то часто приходила до неї ховатися від відповідача. Останнього часу відповідач ОСОБА_3 у квартирі не проживає, появляється періодично, виносить з квартири цінні речі, внаслідок чого його донька, ОСОБА_1 неодноразово зверталась до поліції. Після того, як вона дала свідчення у кримінальній справі з приводу крадіжок майна позивачки, відповідач ОСОБА_3 приходив до неї та погрожував розправою. З цього приводу вона зверталась до поліції із заявою.

Свідок ОСОБА_6, сусідка позивачки, в судовому засіданні пояснила, що родину ОСОБА_3 знає більше 30 років. Відповідач ОСОБА_3 у сімї влаштовував сварки, бійки, бив дружину та дітей, виганяв з квартири. Після того, як померла мати позивачки, відповідач пиячить, не працює. Почав виносити з квартири речі, золото, навіть їжу, постійно влаштовував сварки, сварився з позивачкою та лаявся матом, сварився із сусідами. З грудня 2018 року він постійно у квартирі не мешкає, приходить періодично, коли позивачки немає вдома, та виносить з квартири речі. Вона бачила, як відповідач разом зі своїми друзями, які також вживають алкогольні напої, виносив з квартири клунки з речами.

Проаналізувавши усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_3, як член сім'ї власника квартири, ОСОБА_1, проживає разом з позивачкою в належній їй квартирі, однак участі у витратах по її утриманню не приймає, систематично порушує правила співжиття, пиячить, вчиняє сварки, що робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_1 та виселити ОСОБА_3 із належної позивачці квартири, без надання останньому іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині вимог про зняття відповідача з реєстрації задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений останньою судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 130, 141, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про зняття з реєстрації та виселення без надання іншого житлового приміщення задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 15.04.2019 року.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_7