Справа № 127/3852/19
Провадження 2/127/531/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Сегеді Т.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України у м.Вінниці Вінницької області, Державної казначейської служби України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці про стягнення майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа.

Разом із відзивом на позов управлінням Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області подано клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення касаційного перегляду ОСОБА_4 Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи у подібних правовідносинах № 686/6775/18.

В підготовчому судовому засіданні представник управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області ОСОБА_2 вказане клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення даного клопотання.

З"ясувавши предмет і зміст заявлених позовних вимог та вивчивши дане клопотання, суд дійшов такого висновку.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що позивач отримує пенсію по вислузі років відповідно до Закону України "Про прокуратуру". Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці утримувало із пенсії позивача по вислузі років податок на доходи фізичних осіб та військовий збір і перераховувало їх до Державного бюджету України. Ці утримання проводилися на підставі чинного на той час абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Конституційний Суд України рішенням від 27.02.2018 року визнав неконституційними положення абзацу 1 підпункту 164.2.19 пункту 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України і вони втратили чинність 27.02.2018 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року справу № 686/23445/17 (провадження № 61-37333св18) за позовом до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна судова адміністрація України, про відшкодування збитків, завданих прийняттям неконституційного акта, за касаційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 03 травня 2018 року передано на розгляд ОСОБА_5 Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі ОСОБА_4 Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року справу № 686/6775/18-ц (провадження № 61-42631сво18) прийнято до розгляду справу за позовом до Держави Україна в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 02 серпня 2018 року, провадження у якій зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку ОСОБА_5 Палатою Верховного Суду справи №686/23445/17.

З цивільної справи № 686/6775/18 вбачається, що предметом позову є вимога про стягнення з Держави Україна майнової шкоди, завданої внаслідок прийняття Верховною Радою України закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який в подальшому визнаний неконституційним, і викликає необхідність формування єдиної правозастосовчої практики, що підлягає вирішенню об'єднаною палатою Касаційного цивільного суду.

У п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, обєднаною палатою, ОСОБА_5 Палатою Верховного Суду.

Норми ст. 252 ЦПК України передбачають право суду, а не обовязок суду зупинити провадження у справі з підстав перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, обєднаною палатою, ОСОБА_5 Палатою Верховного Суду.

Оскільки виниклі правовідносини у даній цивільній справі №127/3852/19 не є подібними із правовідносинами, що є предметом спору в цивільній справі №686/6775/18, зокрема, щодо суб"єктів цих правовідносин, тому суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відмовити.

Керуючись ст. ст. 251, 252 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області ОСОБА_2 про зупинення провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя