Справа № 521/1896/19
Провадження №2-о/521/85/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» квітня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання - Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Головне Управління державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту, що вона постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року, посилаючись на те, що у квітні 2017 року чоловік заявниці - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно безвиїзно проживав зі своєю дружиною ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 на території України станом на травень 1990 року, тобто до прийняття Закону України «Про громадянство».

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року по цивільній справі № 521/5271/17 встановлено юридичний факт постійного проживання на законних підставах на території України Касяна Сейрана Камсаровича з травня 1990 року.

Представник заявниці у судове засідання з`явився. Вимоги заявниці підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи - Головного Управління державної міграційної служби України в Одеській області у судове засідання з`явився. З вимогами заявниці не згоден. Та просив суд залишити їх без задоволення, посилаючись на те, що заявниця не зверталась до територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Одеській області з заявою встановленого зразка про набуття чи встановлення належності до громадянства України, не надала до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених у Порядку, отже заявник не використала всі можливості для отримання статусу громадянина України та звернення до суду із заявою про встановлення факту є передчасним.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що заявник постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року, посилаючись на те, що у квітні 2017 року чоловік заявниці - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про встановлення факту що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно безвиїзно проживав зі своєю дружиною ОСОБА_1 та сином ОСОБА_3 на території України станом на травень 1990 року, тобто до прийняття Закону України «Про громадянство».

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року по цивільній справі № 521/5271/17 встановлено юридичний факт постійного проживання на законних підставах на території України ОСОБА_2 з травня 1990 року.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.04.2017 року встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю заявниці з ОСОБА_2 та їх сином ОСОБА_3 було встановлено та підтверджено у судовому засіданні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року чолові заявниці ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.12.2017 року, зареєстроване Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 12426. У зв`язку з вказаними обставинами, заявниця вимушена звернутися до суду із зазначеною заявою, так як встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявниці для отримання паспорту громадянина України

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство» передбачено, що особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама постійно проживала на інших територіях, що входили на час її постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подав заяву про набуття громадянства України, реєструється громадянином України.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Проживання на території України на законних підставах згідно зі ст.1 Закону України «Про громадянство» це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Згідно п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений уст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що заявниця не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, так як не має документів підтверджуючих її реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає можливим задовольнити подану заяву.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 10, 12, 141, 265, 315-319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Головне Управління державної міграційної служби України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: А.П. ЦЕЛУХ