Провадження № 2/234/375/19
29 березня 2019 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Лутай А.М.,
за участю: секретаря Пагуліч Д.Г.,
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Краматорська Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення, -
Позивачка ОСОБА_2 12.09.2018р звернулася до суду з дійсним позовом, вказуючи, що з 1999 року вона є наймачем житлової квартири АДРЕСА_1, право власності на вказану квартиру ні за ким не зареєстровано. Зазначає, що 31.01.1997 року в зазначеній квартирі вона зареєструвала своїх онуків: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідача у справі), ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також правнуків: ОСОБА_6, та ОСОБА_7. Свої вимоги мотивує тим, що онук ОСОБА_3, який неодноразово судимий за умисні злочини, після останнього звільнення з місць позбавлення волі, у листопаді 2017 року, зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє конфлікти за місцем свого проживання, погрожує їй (ОСОБА_2Г.) та її онучкам фізичною розправою. Зазначає, що вони змушені були з приводу протиправної поведінки ОСОБА_3 звертатися до Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області за захистом, у звязку з чим, на останнього складалися протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст.173? ч.1, 173? ч.2, 178 ч.1 КУпАП. Незважаючи на це ОСОБА_3 продовжував вести протиправний образ життя, вчиняв сварки за місцем мешкання, продовжував погрожувати їй та іншим мешканцям фізичною розправою, на що вони постійно за захистом змушені були звертатися до поліції. Зазначає, що будучи неодноразово притягнутим до відповідальності за насилля в сімї, відповідач продовжує створювати нестерпні умови для проживання інших мешканців квартири, у тому числі малолітніх правнуків, є всі підстави опасатися за своє життя і здоров'я, а також за життя і здоровя проживаючись разом з нею (ОСОБА_2Г.) онуків та неповнолітніх правнуків. Крім цього, в 2018 році ОСОБА_3 неодноразово допускав систематично псування квартири. Так, 13.06.2018р він камінням розбив усі вікна в квартири, постійно псує електричну проводку, газове обладнання, що не лише визначається у вигляді матеріальних збитків, а й ставить під загрозу їх існування. В утриманні квартири, її ремонті, оплаті комунальних платежів відповідач участі не приймає. Враховуючи зазначене, позивачка просить примусово висилити ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2, позбавивши його права користуватися житловим приміщенням.
Представник позивачки адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3, який про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності зі ст.130 ЦПК України, в судове засідання не зявився без повідомлення причини неявки, відзив на позовну заяву не надавав.
Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень з боку представника позивачки, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухав пояснення представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ч.4 ст.311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
За змістом ст.116 ЖК України, виселення члена сім'ї наймача (власника) будинку та інших осіб, які проживають разом з ним, можливо в тому випадку, коли вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.
Відповідно до роз'яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985р. №2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", під заходами запобігання і громадського впливу маються на увазі, зокрема, попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, товариськими судами.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є основним квартиронаймачем житлової квартири АДРЕСА_3, що підтверджується відповідним Договором №б/н за 1999р, укладеним між РЖУ №9 та ОСОБА_2
Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрації, виданої 14.05.2018р КП «Служба єдиного замовника м.Краматорська» у вищезазначеній квартирі зареєстровані: з 10.10.1973р - позивачка ОСОБА_2; з 31.01.1997р відповідач ОСОБА_3 та онуки позивачки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; з 23.04.2009р зареєстровані правнуки позивачки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4; з 06.06.2011р правнучка позивачки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.
В судовому засіданні було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в спірній квартирі, як член сімї позивачки.
З наданого ОСОБА_9 №б/н, без дати, складеного мешканцями будинку №32 по вул.Паркова, м.Краматорськ, вбачається, що в період з листопада 2017 року, з моменту звільнення з місця позбавлення волі ОСОБА_3, останній створює неможливі умови для життя інших членів квартиронаймача, що полягає в наступному: зловживає спиртними напоями, вчиняє психологічне насильство в сім'ї, систематично погрожує фізичною розправою своїм близьких, псує майно, а саме, побив шибки у вікнах квартири, знеструмлює газ і світло в квартирі, а також, не бере участь в утриманні і ремонті квартири.
Згідно копії постанови Краматорського міського суду від 13.06.2018р (справа 234/8585/18, провадження 3/234/1901/18) ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173? КУпАП (насильство в сімї), та його було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 170грн.
24 липня 2018 року Краматорським міським судом було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.173 ч.2 КУпАП (насильство в сімї), та на нього було накладене стягнення у вигляді 60 годин громадських робіт.
Свідок ОСОБА_3, онука позивачки, в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_3 є її рідним братом. В квартирі позивачки вона (ОСОБА_7Ю.) мешкала разом з бабусею (ОСОБА_2Г.) і своєю дитиною - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, до 10.11.2017р, а саме, до часу звільнення брата з місць позбавлення волі. Вказує, що після того, як відповідач звільнився і почав жити в цій квартирі, з жовтня 2017 року вона вимушена була переїхати в іншу квартиру, так як останній створив нестерпні умови для життя, зловживав спиртними напоями, приводив компанії, вчиняв сварки, погрожував фізичною розправою, на підставі чого вони (вона (ОСОБА_3 та позивачка) неодноразово викликали поліцію. Крім того зазначила, що відповідач за комунальні послуги не сплачував, виносив усі речі з квартири, руйнував майно, влітку 2018 року побив усі вікна в квартирі, а 28.01.2019р пограбував ОСОБА_2, у звязку з чим відносно відповідача була порушена кримінальна справа.
Свідок ОСОБА_10, в судовому засіданні пояснив, що з 1973 року він є сусідом позивачки, добре знає ОСОБА_2 і її онуків. Онук позивачки - ОСОБА_3, якого він (ОСОБА_10М.) часто бачить у стані алкогольного спяніння, постійно сидить у тюрмі. Вказує, що під час проживання в квартирі позивачки її онук ОСОБА_3 часто вчиняє сварки.
Проаналізувавши усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_3 проживаючи в квартирі разом із своєю бабусею ОСОБА_2, участі у витратах по утриманню квартири не приймає, систематично порушує правила співжиття, пиячить, вчиняє сварки, що робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.
За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов ОСОБА_2 та виселити ОСОБА_3 із займаної ним квартири АДРЕСА_4, без надання останньому іншого жилого приміщення.
Також, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн.
Керуючись ст.311 ЦК України, ст.ст.9,109,116 ЖК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 130, 141, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення задовольнити.
Виселити громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, із займаної ним квартири №78 (сімдесят вісім) в будинку №32 (тридцять два) по вулиці Парковій, в місті Краматорську Донецької області, без надання іншого жилого приміщення.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн (сімсот шістдесят вісім гривень, 40коп).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: А.М.Лутай