РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/70/19
Провадження № 2/327/45/2019
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2019 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Антіпової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Літвінової Т.А.
за відсутності осіб, які повинні приймати участь у справі,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду смт. Розівка цивільну справу за позовом представника позивача - адвоката Комаря Геннадія Івановича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Розівська державна нотаріальна контора Запорізької області про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :
28 лютого 2019 року представник позивача адвокат Комар Г.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю один місяць для подання до Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новодворівка, Розівського району, Запорізької області.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новодворівка, Розівзького району, Запорізької області у віці 61 рік помер батько позивача ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,78 гектарів, кадастровий номер :02:003:0017, яка розташована на території Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ ЗП № 034342, виданого Новомлинівською сільською радою 10 квітня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50. За життя спадкодавця ним не був складений заповіт. Після смерті батька позивача спадкоємцями першої черги за законом стали відповідачі по справі: дружина померлого та мати позивача ОСОБА_2 , та донька від першого шлюбу ОСОБА_3 , які звернулися до Розівської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, де нотаріусом було заведено спадкову справу №119/2018 з номером у спадковому реєстрі 63178267. Під час відкриття спадщини сам позивач ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та безпосередньо влітку 2018 року приймав участь в бойових діях. Позивач мав намір звернутися до Розівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини під час відпустки, запланованої на кінець листопада початок грудня 2018 року, але через запровадження воєнного стану в Україні на період з 26 листопада до 26 грудня 2018 року будь які відпустки були скасовані, відпустку позивачеві було надано тільки після припинення воєнного стану на строк з 31 грудня 2018 року по 18 січня 2019 року. У зв`язку із тим, що позивачем заява про прийняття спадщини до Розівської державної нотаріальної контори протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подавалась, тому нотаріусом 16 січня 2019 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На підставі викладеного позивач просить суд визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та встановити додатковий строк, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, тривалістю один місяць.
Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 18 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження (а.с. 29).
В підготовче судове засідання 09 квітня 2019 року представник позивача адвокат Комар Г.І., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином (а.с. 35), в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи за його відсутності, обставини, викладені в позові підтверджує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 37).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання 09 квітня 2019 року також не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, обставини викладені в позові не заперечують, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с. 39, 41).
Представник третьої особи: Розівської державної нотаріальної контори у Запорізької області в підготовче судове засідання 09 квітня 2019 року також не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення зазначених у заяві вимог не заперечує (а.с. 36).
Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність представника позивача, відповідачів та представника третьої особи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Згідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Враховуючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в підготовчому засіданні.
Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні в ній докази, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Виходячи з положень, викладених в частині 1 статті 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23.04.1990 року Розівською селищною радою Куйбишевського району Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 9).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 рік помер батько позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 09 червня 2018 року Розівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 5).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,78 гектарів, кадастровий номер :02:003:0017, яка розташована на території Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ ЗП № 034342, виданого Новомлинівською сільською радою 10 квітня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50, що підтверджується інформацією відділу у Розівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 0-8-0.34-102/113-19 від 11 лютого 2019 року (а.с. 7) та копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ ЗП № 034342 (а.с. 8).
Заповіту за життя спадкодавця ОСОБА_4 складено не було.
Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №53749068 від 22.10.2018 (а.с. 12) за параметром запиту «реєстрація спадкової справи», вбачається, що 22.10.2018 року Розівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 119/2018 у спадковому реєстрі після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зазначена спадкова справа заведена державним нотаріусом за зверненням із заявами про прийняття спадщини спадкоємців першої черги за законом: дружини померлого і матері позивача ОСОБА_2 , та доньки спадкодавця від першого шлюбу ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини до Розівської державної нотаріальної контори протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не звертався.
Вищезазначені обставини визнавались сторонами по справі, ніким не заперечувались, а, отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути визнані поважними причинами, з яких спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, однак ці обставини мають бути такими, що унеможливлювали або утруднювали її своєчасне подання.
Судом встановлено, що на теперішній час позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Протягом встановленого законом строку звернення до нотаріальної контори після смерті батька позивач не звернувся із заявою, оскільки під час відкриття спадщини перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , безпосередньо влітку 2018 року приймав участь в бойових діях, та через запровадження воєнного стану в Україні на період з 26 листопада до 26 грудня 2018 року отримав можливість піти у відпустку тільки після припинення воєнного стану на строк з 31 грудня 2018 року по 18 січня 2019 року.
Саме в цей період часу позивач і звернувся до державного нотаріуса Розівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території Новомлинівської сільської ради Розівського району Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .
Приватним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Мацків Т.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв`язку із пропуском строку, який відведено для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №5/02-31 від 16.01.2019 (а.с. 18).
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
При вирішенні питання поважності причин пропущення позивачем законодавчо встановленого строку для прийняття спадщини, судом враховане наступне:
Позивач ОСОБА_1 , з 08.06.2017 року, зокрема, й під час відкриття спадщини, перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою № 1895 від 23.11.2018 року, виданою ТВО начальника штабу військової частини НОМЕР_1 майором Скорик А.В. та довідкою № 320 від 11.03.2019 року, виданою начальником штабу військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 (а.с. 13, 38).
ОСОБА_1 в період з 30.04.2018 року по 31.05.2018 року, з 17.06.2018 року по 13.07.2018 року, з 18.07.2018 року по 18.08.2018 року безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_6 (а.с. 15).
Відповідно до Указу Президента України № 393/2018 від 26.11.2018 року, у зв`язку із черговим актом збройної агресії з боку Російської Федерації, що відбувся 25 листопада 2018 року у районі Керченської протоки проти кораблів Військово-Морських Сил Збройних Сил України, що мав важкі наслідки, іншими агресивними діями Російської Федерації в Азовському та Чорному морях, наявною загрозою широкомасштабного вторгнення в Україну збройних сил Російської Федерації, на тлі окупації Російською Федерацією Автономної Республіки Крим та частини Донецької та Луганської областей, небезпекою державному суверенітету та незалежності України, її територіальній цілісності, з метою створення умов для здійснення органами державної влади, військовим командуванням, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями наданих їм повноважень, необхідних для відсічі збройній агресії та забезпечення національної безпеки, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено 1. Ввести в Україні воєнний стан із 14 години 00 хвилин 26 листопада 2018 року строком на 30 діб до 14 години 00 хвилин 26 грудня 2018 року.
Через запровадження воєнного стану в Україні на період з 26 листопада до 26 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 отримав можливість піти у відпустку тільки після припинення воєнного стану на строк з 31 грудня 2018 року по 18 січня 2019 року, що підтверджується відпускним квитком № 1273 від 29.12.2018 року, виданим командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 (а.с. 17).
Тож, наведені позивачем причини пропуску строку, встановленого ст.1270 ЦК України, суд визнає поважними.
При вирішенні питання про можливість визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ті обставини, що на період з 26.11.2018 року по 26.12.2018 року в Україні було запроваджено воєнний стан, в зв`язку із чим всі відпустки особам, які перебували на військовій службі, були скасовані, та визнає дані обставини загальновідомими, відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України.
За таких обставин вбачається, що позивач, як спадкоємець першої черги, в період строку подання заяви про прийняття спадщини, пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а на підставі норм чинного законодавства, вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.
Окрім цього, судом порушень визначення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини прав, свобод чи інтересів інших осіб не встановлено, оскільки інші спадкоємці, які прийняли спадщину: дружина померлого і мати позивача ОСОБА_2 , та донька спадкодавця від першого шлюбу ОСОБА_3 , не заперечували проти надання позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини, та представник третьої особи до даній справі завідувач Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області Мацків Т.М., проти задоволення заявлених позивачем позовних вимог не заперечувала.
З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги ОСОБА_1 про визначення йому додаткового строку тривалістю один місяць для подання до Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.
Керуючись ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 1216-1218, 2020, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.12, 76, 77, 81, 83, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Комаря Г.І., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Розівська державна нотаріальна контора Запорізької області про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ), додатковий строк тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання до Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Новодворівка Розівського району Запорізької області.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду відповідно до частин 1 та 2 ст. 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2019 року.

Суддя: Т.А. Антіпова