ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5768/17 Номер провадження 22-ц/814/915/19Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 20 грудня 2018 року, постановлене суддею Парахіною Є.В. (повний текст складено 28 грудня 2018 року),

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и в:

25.07.2017 ОСОБА_3 звернулася в Октябрський районний суд м.Полтави із указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви від 13.09.2017 та 30.11.2017, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що 03.07.2017 на засіданні робочої групи депутатської комісії Полтавської обласної ради з упорядкування звязків з громадськістю, ОСОБА_2 звинуватив її, ОСОБА_3, та інших членів ГС «ОСОБА_1 громадських організацій «Громада Полтавщини» у крадіжці продуктів харчування під час поїздки 14.10.2016 в зону АТО м.Авдіївка Донецької області.

Вважає звинувачення у крадіжці безпідставними, такими, що принижують її честь, гідність та ділову репутацію перед мешканцями міста, депутатами та керівництвом обласної ради, створює перешкоди громадській роботі ГС «ЛГО «Громада Полтавщини» порушуючи хід нормальної організації роботи. В обґрунтування заподіяння моральної шкоди зазначає, що дії відповідача створили психоемоційне напруження, що призвело до стресу та негативно вплинуло на стан її здоровя.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 21.02.2018 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди передано за підсудністю до Ленінського районного суду м.Полтави./а.с.76 т.1/

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 26.03.2018 справу прийнято до свого провадження./а.с.90 т.1/

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 10.04.2018 залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 в частині захисту честі, гідності, ділової репутації шляхом притягнення до відповідальності та спростування неправдивих відомостей щодо позивача та членів ГС «ЛГО «Громада Полтавщини». Справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації, призначена до судового розгляду./а.с.99 т.1/

Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 20.12.2018 позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди кошти в сумі 500,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 80,00 грн.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 28.01.2019 вирішено питання судових витрат./а.с.31-34 т.2/.

Рішення районного суду вмотивоване тим, що позивачем доведено факт поширення відповідачем відносно неї негативної інформації, яка не відповідає дійсності, в ситуації, що повязана з публічною громадською діяльністю, в присутності осіб, з якими вона співпрацює під час такої діяльності, що негативно вплинуло на її честь, гідність та ділову репутацію.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначений районним судом з урахуванням принципів співмірності та розумності, наданих позивачем доказів, а також обставин справи і характеру душевних страждань, заподіяних ОСОБА_3

Із рішенням районного суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне зясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вважає заявлені позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та повязаними із його громадською діяльністю, яка є більш успішною, ніж у позивача. Районним судом не перевірено законність діяльності ГС «ЛГО» Громада Полтавщини» та членства у ній ОСОБА_3, а тому висновки про порушення її ділової репутації не відповідають дійсності.

Доводить, що позивачем не надано належних доказів, що він публічно звинуватив її у крадіжці продуктів харчування, а показання свідків недостовірно відображені в оскаржуваному рішенні. Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не змогли підтвердити та згадати, хто саме і що говорив під час засідання робочої групи обласної ради.

Заперечує показання свідка ОСОБА_9, який, по-перше, допитаний судом без участі відповідача та його представника, відсутність яких була обумовлена поважними причинами за наявності заяви про перенесення слухання справи; по-друге, свідок не був присутній на засіданні робочої групи і не міг підтвердити жодних обставин.

Вважає відсутніми докази завданої позивачці моральної шкоди, зокрема, висновок судового експерта-психолога, неправомірності дій відповідача та їх причинно-наслідкового звязку, а також обґрунтування розміру моральної шкоди.

10.04.2019 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить в порядку ч.4 ст.367 ЦПК України переглянути рішення районного суду, в задоволенні апеляційної скарги відмовити, перерозподілити понесені нею судові витрати та стягнути з відповідача на її користь витрати, повязані з підготовкою відзиву на суму 2 100,00 грн.

17.04.2019 ОСОБА_2 подав заяву про відкладення розгляду справи.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України).

За правилом ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладені норми цивільного процесуального права апеляційний суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.При цьому враховує наступне.

Судом установлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_2 є особою уповноваженою представляти громадську організацію «Народна рада м.Полтави», що підтверджується листом Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції ГУЮ у Полтавській області від 17.12.2014 №1104/02.4-06/а.с.115,116/

Відповідно до посвідчення №1, виданого 07.07.2015, ОСОБА_3 є волонтером громадської спілки ОСОБА_1 громадських організацій «Громада Полтавщини»./а.с.5/

Згідно інформації Департаменту інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю від 13.10.2016 №01-23/295 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були у складі делегації Громадської ради при Полтавській обласній державній адміністрації на дату виїзду 14.10.2016 для надання шефської допомоги військовослужбовцям 16-ого мотопіхотного батальйону територіальної оборони 58-ї окремої мотопіхотної бригади Сухопутних військ України, дислокованого у м.Авдіївка Донецької області./а.с.151/

Допитані районним судом свідки ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12 пояснили, що 14.10.2016 делегація везла бійцям у м.Авдіївку в якості волонтерської допомоги продукти харчування, частина яких роздавалась ними на зворотному шляху військовослужбовцям, що перебували на блок-постах, які вони проїжджали.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 пояснили, що входили до офіційної делегації Громадської ради при Полтавській обласній державній адміністрації під час поїздки 14 жовтня 2016 року для надання шефської допомоги військовослужбовцям у м.Авдіївка Донецької області. Згідно пояснень свідка ОСОБА_10, під час поїздки між її учасниками суперечок не виникало, була дружня атмосфера, а свідок ОСОБА_12 вказав, що неприємна ситуація щодо залишення в автомобілі ящику з продуктами харчування була переведена на жарт. Свідки зазначили, що вся допомога віддана за призначенням, на зворотному шляху продукти харчування ними роздавалися бійцям на блок-постах із ящика, який залишився в автомобілі. Також свідки вказали, що особисто на засіданні робочої групи депутатської комісії Полтавської обласної ради з упорядкування зв'язків з громадськістю 03.07.2017 не були присутні, а тому не були свідками конфлікту, який відбувся між сторонами.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 районному суду пояснили, що були присутні на засіданні робочої групи депутатської комісії Полтавської обласної ради з упорядкування зв'язків з громадськістю 03.07.2017, під час якої між сторонами виникла словесна перепалка, в ході якої відповідач звинуватив позивача у крадіжці продуктів харчування під час поїздки 14.10.2016 в м.Авдіївку.

Також свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_9 пояснили, що ОСОБА_2 публічно під час засідання в присутності більше 10 осіб назвав ОСОБА_3 «воровкою» або «вором», а свідок ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_2 сказав у бік ОСОБА_3 «не треба красти технічну допомогу».

Крім того, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_13 пояснили, що входили до офіційної делегації Громадської ради при Полтавській обласній державній адміністрації під час поїздки 14 жовтня 2016 року для надання шефської допомоги військовослужбовцям у м.Авдіївка Донецької області та під час засіданні робочої групи депутатської комісії Полтавської обласної ради з упорядкування зв'язків з громадськістю 03.07.2017. Свідок ОСОБА_7 пояснив районному суду, що під час засідання робочої групи між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникла словесна перепалка, що саме казав відповідач в бік позивачки, він не памятає. Свідок ОСОБА_13 пояснила, що під час засідання ОСОБА_2 звинувачував їх у розкраданні допомоги, яка призначається бійцям, а в бік ОСОБА_3 сказав: «Ти крала допомогу, що люди приносять».

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що позивачем доведено факт поширення відносно неї негативної інформації, яка не відповідає дійсності в ситуації, що повязана з її публічною громадською діяльністю, в присутності осіб, з якими вона співпрацює під час такої діяльності.

Поведінка відповідача обєктивно негативно вплинула на її честь, гідність та ділову репутацію, викликала переживання та психологічні страждання, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог та відшкодування моральної шкоди у розмірі 500,00 грн. З відповідача стягнуто судові витрати пропорційно до задовлення розовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками районного суду.

Відповідно до статей 28 та 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність

Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктами 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість та наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 69 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.(ст.80 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції відповідає викладеним вимогам цивільного процесуального закону. Доводи відповідача про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, обумовлену його більш успішною громадською діяльністю, апеляційний суд відхиляє, оскільки вони ґрунтуються на його припущеннях.

Також апеляційним судом відхиляються доводи відповідача, що районним судом не перевірено законність діяльності ГС «ЛГО» Громада Полтавщини» та членства у ній ОСОБА_3, оскільки указані обставини не стосуються предмета спору, а позов подано ОСОБА_3, як фізичною особою, яка відповідно до вимог ЦК України наділена правом на судовий захист особистих немайнових прав.

Доводи відповідача, що позивачем не надано належних доказів, що він публічно звинуватив її у крадіжці продуктів харчування, апеляційним судом відхиляються як неспроможні та спростовані показаннями свідків, допитаних районним судом.

Апеляційний суд дослідив технічні записи судових засідань, в яких допитувалися свідки ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_12

Указані свідки підтвердили, що 03.07.2017 відбулося засіданні робочої групи депутатської комісії Полтавської обласної ради з упорядкування звязків з громадськістю в присутності депутатського корпусу та працівників виконавчого апарату Полтавської обласної ради, а також представників громадських організацій області. При цьому сам відповідач не заперечує, що робота робочої групи 03.07.2016 фіксувалася відеозйомкою.

Про наявність конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, предметом якого було звинувачення відповідачем позивачки у привласненні волонтерської допомоги, адресованої бійцям в зоні АТО 14.10.2016, підтвердили свідки ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_15, ОСОБА_14, які 03.07.2017 були присутні на засіданні робочої групи. Указані обставини також підтверджені показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12, які хоча присутніми на засіданні не були, однак обізнані про указані обставини, що свідчить про публічність висловлювання, яке є недостовірноє інформаціїє та доведення її до відома інших осіб.

Показання свідка ОСОБА_7, апеляційний суд оцінює критично, оскільки свідок є заступником відповідача у громадській організації, яку він очолює, а отже є зацікавленою особою. Крім того, з показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що саме він повідомив відповідача про ймовірне привласнення волонтерської допомоги позивачем на особисті потреби.

Решта доводів, викладених в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову є обгрунтованим і законним.

В той же час, рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат є помилковим. Із наданих відповідачем доказів, а саме, пенсійного посвідчення № серії ААЖ №129892, виданого Пенсійним фондом України 26.11.2012 вбчається, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, а тому підлягає звільненню від сплати судового збору, а витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню за рахунок держави.

Вимоги позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про відшкодування їй витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, в розмірі 2 100,00 грн., є недоведеними та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 20 грудня 2018 року скасувати в частині стягнення судового збору із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в сумі 80,00 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.04.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

ОСОБА_16