Справа № 548/69/19
Провадження №2/548/224/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1,до СВК "Андріївський" про визнання договору оренди земельної ділянки (паю) припиненим та зобов"язання повернути земельну ділянку власнику,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області знаходиться вищевказана справа.

До суду із заявою про забезпечення позову звернувся представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в якій він прохає з метою забезпечення позову накласти заборону вчиняти будь які дії Сільськогосподарському виробничому кооперативу «Андріївський» (ко ), який знаходиться за адресою: вул.Шевченка,3 с.Андріївка Хорольського району Полтавської області, на земельній ділянці розміром 3,9005 га, кадастровий номер :00:026:0049, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 346888 виданого Хорольською районною державною адміністрацією 24 травня 2006 року , яка розташована на території Андріївської сільської ради, зокрема використовувати її за цільовим призначенням, проводити на ній посівні та інші роботи з використанням або без використання сільськогосподарської техніки.

До початку судового засідання представник позивача - ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовою заявою в якій підтримав заяву про забезпечення позову і прохав її розглянути за його відсутності.

Представник відповідача СВК "Андріївський" - ОСОБА_3 . звернувся до суду з письмовою заявою, в якій прохав відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи приходить до висновку, що у заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ст.ст. 149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розяснено, що суди повинні звернути увагу на те, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь якої з осіб, котрі беруть у справі.

Заява про забезпечення позову має відповідати вимогам, визначеним нормам ЦПК України. В заяві про забезпечення позову має бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи дане клопотання, суд бере до уваги те, що вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачами вимогами. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

У пункті 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" вказано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема слід враховувати, що обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном може призвести до незворотних наслідків.

Як убачається з наведених вище положень, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що задоволення заяви про забезпечення позову фактично припинить господарську діяльність СВК "Андріївського" на спірній орендованій земельній ділянці до винесення рішення по суті.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи відсутність обґрунтованої загрози невиконання чи ускладнення виконання рішення суду та виходячи із принципу балансу інтересів сторін, заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.151, 152 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до СВК "Андріївський" про визнання договору оренди земельної ділянки (паю) припиненим та зобов"язання повернути земельну ділянку власнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 17.04.2019 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна