ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2283/19
Провадження 2-з/362/12/19
У Х В А Л А

"18" квітня 2019 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до предявлення до суду позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2019 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову до предявлення позову до суду, в якій просив до набрання рішенням законної сили заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» Васильківський ВР, ПАТ «Київоблгаз» Васильківське відділення та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на припинення (відключення) газопостачання за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Велика Салтанівка, пров. Луговий, буд.12.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що він є власником житлового будинку за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Велика Салтанівка, пров. Луговий, 12, який він отримав у спадок від своєї матері - ОСОБА_2 На сьогоднішній день він прийнявши спадщину продовжує здійснювати платежі за комунальні послуги та послуги газопостачання від імені колишнього власника - ОСОБА_2

13 квітня 2019 року на адресу Київська обл., Васильківський р-н, с. Велика Салтанівка, пров. Луговий, 12 надійшло повідомлення від ТОВ «КИІВОБЛГАЗ ЗБУТ» Васильківський ВР (в майбутньому за позовом Відповідач 1) про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості у розмірі 76125,16 грн. Слід звернути увагу, що ані строку виконання зобов'язань щодо погашення заборгованості, ані відомостей щодо особи, яка уповноважена на надання такого повідомлення, як і жодного розрахунку виникнення вказаної заборгованості з вказаним повідомленням не надходило.

Припускає, що заборгованість, яка вказана у Повідомленні повязана з тією обставиною, що ним було отримане Повідомлення про сплату рахунку № від 14.12.2018 року, відповідно до якого обєм спожитого за листопад 2018 року газу за даним особовим рахунком становить 7 234,88 м3, а плата за газ - 61 850,45 грн. Тобто, ймовірно, що методом вільних математичних обчислень ТОВ «КИІВОБЛГАЗ ЗБУТ» Васильківський ВР було визначено суму простроченої заборгованості у розмірі 76125,16 грн., виходячи саме з факту визначення заборгованості у повідомленні про сплату рахунку № від 14.12.2018 року.

Проте, слід звернути увагу, що він, вважаючи вказане Повідомлення таким, що є необґрунтованим та безпідставним, звернувся до Васильківського відділення ПАТ «Київоблгаз» (в майбутньому за позовом - Відповідач 2) з листом від 29.03.2019 року (повторно подано наручно, оскільки лист від 24.01.2019 року, направлений засобами поштового зв'язку, не був отриманий у поштовому відділенні та повернувся йому у звязку із закінченням терміну зберігання), жодної відповіді щодо результатів розгляду даного листа ним отримано не було.

Він вважає, що має місце певна технічна несправність самого лічильника, оскільки використати більше 7-ми тисяч кубів газу в приміщенні, призначеному навіть не для проживання, а для господарських потреб, всього лиш за один місяць просто фізично не вбачається за можливе, а тому заборгованість за листопад 2018 року по особовому рахунку № безпідставною та хибно нарахованою, а заборгованість вказану у повідомленні про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості у розмірі 76125,16 грн., взагалі такою, що здійснена виключно на підставі вільних математичних обчислень.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №163749754 від 16.04.2019 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Велика Салтанівка, пров. Луговий, 12, який він отримав у спадок від своєї матері - ОСОБА_2 (а.с. 5-8).

13 квітня 2019 року споживачу ОСОБА_2 на адресу Київська область, Васильківський район, с. Велика Салтанівка, пров. Луговий, 12 надійшло Повідомлення від ТОВ «КИІВОБЛГАЗ ЗБУТ» Васильківський ВР про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості у розмірі 76125,16 грн. (а.с. 9).

24 січня 2019 року ОСОБА_1 надіслав лист Васильківському відділенню ПАТ «Київоблгаз», щодо повідомлення про сплату рахунку № від 14.12.2018 року, але не був отриманий у поштовому відділенні та повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.13).

ОСОБА_1 звернувся до Васильківського відділення ПАТ «Київоблгаз» з листом від 29.03.2019 року, щодо повідомлення про сплату рахунку № від 14.12.2018 року, який було 29 березня 2019 року отримано Васильківським відділенням ПАТ «Київоблгаз» (а.с. 14)

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності із ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечуються зокрема забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В постанові пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно розяснень п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Можливість прийняття судом рішення про заборону вчинення реєстраційних дій передбачена зокрема пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", в якій вказано, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, або щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Європейський суд з прав людини в справі "PRONINA v. UKRAINE", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Заходи забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Таким чином, враховуючи те, що між сторонами наявний спір та заявником оспорюється сума заборгованості за спожиті послуги газопостачання, і невжиття заходів забезпечення позову позбавить заявника до нормального життєвого існування, приготування їжі, та здійснювати санітарно-гігієнічні процедури, що може призвести до певних моральних страждань та приниження людської гідності, що є порушенням ст. 28 Конституції України, а тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник, відповідає заявлений позовним вимогам, суд вважає за можливе задовольнити дану заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії, направлені на припинення (відключення) газопостачання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 81, 149-153, 157, 258, 260 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до предявлення до суду позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» - задовольнити.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ» Васильківський ВР (місце реєстрації: 04108, м. Київ, прос. Свободи, буд. 2Г, літ. А, Код ), ПАТ «КИЇВОБЛГАЗ» Васильківське відділення (місце реєстрації: 08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178, Код ) та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на припинення (відключення) газопостачання за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Велика Салтанівка, пров. Луговий, буд.12 до набрання рішенням законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15 денний строк з дня оголошення ухвали, особами, які брали участь у справі але не були присутні під час оголошення ухвали - в цей же строк з часу одержання копії цієї ухвали.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко