Справа № 370/1929/18 Головуючий в суді І інстанції ТандирО.В.
Провадження № 22ц-824/2072/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

18 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Іванової І.В. та Матвієнко Ю.О.,-

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_3 і Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 листопада 2018 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року представник ТДВ «Експрес Страхування» звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 03.06.2017 року у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1, яким керував відповідач ОСОБА_3, та автомобіля КІА Optima, д.н.з.НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та постановою Макарівського районного суду Київської області від 11.12.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні цієї ДТП.

Вказує, що автомобіль КІА Optima був застрахований ТДВ «Експрес Страхування» за договором добровільного страхування транспортного засобу від 25.07.2016 р., №202.16.2318045. Відповідно до Звіту від 03.06.2017 р., № 1190/17, складеного ДП «Експерт-Сервіс Авто» було визначено розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля КІА Optima, у розмірі 288 279, 58 грн. Відповідно до калькуляції від 08.06.2017 р., № КА-304486, складеної ТОВ «Радар Сервіс», вартість відновлювального ремонту автомобіля КІА Optima, д/н НОМЕР_2 становить 254 736, 23 грн. Фактична вартість відновлювального ремонту склала 254 736,19 грн. відповідно до акту виконаних робіт.

ТДВ «Експрес Страхування» на рахунок ТОВ «Радар Сервіс» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 248 860,84 грн. 26 січня 2018 року від ТОВ «Радар-Сервіс» надійшов лист про виявлені приховані дефекти, а саме блок керування подушками безпеки, та надано відповідно фотододатки пошкоджень та калькуляцію на суму 14 004,70 грн., тому ТДВ «Експрес Страхування» здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 13 797,99 грн.

Зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», яке 23 березня 2018 року виплатило страхове відшкодування ТДВ «Експрес Страхування» у розмірі 99 500,00 грн.

Таким чином, просить суд стягнути залишок матеріальної шкоди у розмірі 163 158, 83 грн. з ОСОБА_3 як з винної особи у скоєнні ДТП.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12 листопада 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТДВ «Експрес Страхування» 149 360, 84 грн. шкоди у порядку регресу та 2240, 00 грн. судових витрат, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_3 та ТДВ «Експрес Страхування» подали апеляційні скарги, в яких: ОСОБА_3 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, а ТДВ «Експрес Страхування» просить його у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 13 797, 99 грн. скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення цих вимог, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_3 посилається на те, що позивачем було сплачено розмір страхового відшкодування без урахування коефіцієнту зносу пошкодженого автомобіля, тому вважає суму страхового відшкодування завищеною, крім того його не було запрошено на огляд транспортного засобу при визначенні вартості матеріального збитку страховиком, а тому вважає висновок суду про наявність підстав для задоволення позову необґрунтованим.

У свою чергу, ТДВ «Експрес Страхування» посилається на те, що місцевий суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення 13 797, 99 грн. в рахунок страхового відшкодування за заміну блоку управління подушками, оскільки не врахував, що першочергово був замінений інший елемент автомобіля, а тому висновок суду про те, що дана деталь уже була замінена, не відповідає дійсним обставинам справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційних скарг, вважає необхідним їх залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача було завдано шкоди власнику автомобіля «KIA Optima», позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 248 860,84 грн., при цьому отримав від страховика, у якого була застрахована цивільна відповідальність відповідача, у межах ліміту відповідальності 99 500 грн., страхового відшкодування у порядку суброгації, тому різниця збитків, яка залишилась непогашеною, у розмірі 149 360, 84 грн. підлягає стягненню з відповідача. Разом з тим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 13 797,99 грн., що були додатково виплачені в якості страхового відшкодування внаслідок виявлення прихованих недоліків, а саме щодо блоку управління подушками безпеки автомобіля, задоволенню не підлягають, оскільки при здійсненні ремонту автомобіля вказаний блок управління був замінений на новий, крім того лист ТОВ «Радар-Сервіс» щодо виявлення прихованих дефектів у блоці керування подушками безпеки не може бути належним доказом прихованого дефекту від ДТП, оскільки з нього не вбачається причинно-наслідкового зв'язку між ДТП та виникненням в подальшому цього недоліку.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 червня 2017 року на вул. Стрийська - вул. Чмоли у м. Львові відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем Opel Vivaro, д/н НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем КІА Optima, д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4, внаслідок чого постановою Макарівського районного суду Київської області від 11 грудня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак за закінченням строків накладення стягнення провадження закрито (а.с.17).

Автомобіль КІА Optima, д/н НОМЕР_2 був застрахований ТДВ «Експрес Страхування» за договором добровільного страхування транспортного засобу від 25.07.2016 р., №202.16.2318045 (далі - Договір страхування) (а.с.7-13).

Відповідно до Звіту від 03.06.2017 р. № 1190/17 складеного ДП «Експерт-Сервіс Авто»

було визначено розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля КІА Optima, д/н НОМЕР_2, який становить: 288 279,58 грн. (а.с.18-20).

Відповідно до калькуляції від 08.06.2017 р. № КА-304486, складеної ТОВ «Радар Сервіс», вартість відновлювального ремонту автомобіля КІА Optima, д/н НОМЕР_2 становить 254 736,23 грн. (а.с.23-26).

Фактична вартість відновлювального ремонту становить 254 736,19 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 11.08.2017 р. (а.с.39-40).

Відповідно до умов вказаного договору страхування (п. 9.1) розмір збитків, визначається відповідно до умов договору страхування на підставі рахунків, квитанції, актів експертизи.

Відповідно до п. 14 цього договору, при розрахунку розміру страхового відшкодування фізичний знос не вираховується.

Відповідно до умов Договору страхування ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі: 254 736,23 * 0,98524 (коефіцієнт пропорційності) - 2 115,48 (франшиза) = 248 860,84 грн., що підтверджується страховим актом від 29.06.2017 р., № 3.17.794-1 та платіжним дорученням № ЦО01667 від 30.06.2017 р. (а.с. 51).

Згідно листа ТОВ «Радар-Сервіс» від 26.01.2018 року позивача було повідомлено про виявлені приховані дефекти після вказаного вище ремонту, а саме дефект блоку керування подушками безпеки, та надано відповідно фотододатки пошкоджень та калькуляцію від 25.01.2018 р., № КА-304762 на суму 14 004,70 грн. (а.с. 41-44).

Відповідно до умов Договору страхування ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі: 268 740,93 * 0,98524 (коефіцієнт пропорційності) - 248 860,84 (передплата) - 2 115,48 (франшиза) = 13 797,99 грн., що підтверджується страховим актом від 13.03.2018 р. № 3.17.794-2 та платіжним дорученням № Ц000810 від 13.03.2018 р. (а.с.50, 52).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Opel Vivaro, д/н НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на підставі Полісу № АК/1094052 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн., франшиза - 500,00 грн.

23.03.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 99 500, 00 грн., з признанням платежу «оплата страхового відшкодування згідно дог. №АК/1094052/1005/16, згідно акт № в порядку суброгації вих. № 5824/17.794 від 28.12.2017 р. Без ПДВ» (а.с. 54).

ТДВ «Експрес Страхування» звернулось до відповідача з Претензією № 5823/17.794 від 28.12.2017 року про виплату страхового відшкодування, яка отримана відповідачем 04.01.2018 року, на яку відповідач просив надати документи з СТО, збитки не відшкодував.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною першою ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частинами четвертою і вісімнадцятою ст. 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу, (дана правова позиція підтримується Верховним Судом України у постанові від 15.04.2015 р.).

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-80, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, зокрема дійшов обґрунтованого висновку про те, що внаслідок винних дій ОСОБА_3 власнику автомобіля KIA Optima було завдано збитків, а позивач, який сплатив постраждалому суму страхового відшкодування, відповідно до вимог закону має право зворотної вимоги про стягнення з відповідача як винуватця ДТП коштів, які перевищують ліміт страхової відповідальності.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_3, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновків щодо незаконності чи неправильності оскаржуваного судового рішення. Крім того, доводи апелянта про необґрунтованість розрахунку суми страхового відшкодування, а також його некоректності у зв'язку із незастосуванням коефіцієнту зносу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами, які давали б підстави для відхилення судом цього розрахунку, а відповідачем у свою чергу не надано інших належних розрахунків щодо розмірів матеріального збитку та страхового відшкодування.

Поряд з цим, доводи апеляційної скарги ТДВ «Експрес Страхування» щодо необхідності стягнення з відповідача коштів у розмірі 13 797, 99 грн., що були додатково виплачені в якості страхового відшкодування внаслідок виявлення прихованих недоліків, а саме блоку управління подушками безпеки автомобіля, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки виявлення цих дефектів блоку керування подушками безпеки не може бути належним доказом прихованого дефекту попереднього ремонту автомобіля, оскільки не підтверджує причинно-наслідкового зв'язку між ДТП, яку скоїв ОСОБА_3, та цими пошкодженнями, при цьому такий розрахунок зроблений через значний проміжок часу і не може бути належним підтвердженням виникнення цього дефекту саме внаслідок винних дій ОСОБА_3

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 і Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» залишити без задоволення, а рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: