У Х В А Л А

16 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 127/19992/18

провадження № 61-6555ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що з 26 вересня 2009 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. У липні 2018 року шлюбні відносини припинено, ОСОБА_1 проживає окремо, а діти залишились проживати із нею. Посилаючись на те, що примирення неможливе, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а після припинення спільного проживання ОСОБА_1 необхідну матеріальну допомогу на утримання дітей не надає та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року позов задоволено частково. Шлюб між сторонами розірвано, ОСОБА_2 залишено прізвище «ОСОБА_2». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 2 000,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 серпня 2018 року і до досягнення повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 26 лютого 2019 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судових витрат. Прийнято нову постанову в цій частині, якою стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 7 700,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року залишено без змін.

26 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 лютого 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 5 000,00 грн на кожного до досягнення повноліття. Сукупність цих платежів за шість місяців, складає 60 000,00 грн. Справа є незначної складності і ціна позову не перевищує п'ятсотрозмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і заявник на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року та постанова Вінницького апеляційного суду від 26 лютого 2019 рокупостановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник