ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-11/11
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/449/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
09 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,

суддів Чобіток А.О.., Оніщука М.І.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: начальник Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішко Олександр Олександрович, головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гречух Олег Ярославович, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Рибчинський Олександр Володимирович, начальник Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гоцій БогданІгорович, про визнання дій державних виконавців протиправними та зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року, постановлену у складі судді Осаулова А.А., повне судове рішення складено 01.06.2018, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_4 через свого представника звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на дії та бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішко О.О., головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гречухи О.Я., державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Рибчинського О.В.

З урахуванням уточнених вимог просила визнати оскаржені до суду доручення від 08.09.2015 б/н начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішко О.О., в частині щодо виконавчого провадження № 48382123 та сукупність дій начальника відділу ДВС у м. Києві Хорішко О.О., головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гречуха О.Я. і спеціаліста Рибчинського О.В. Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, які мали місце 08.09.2015 під час виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.07.2015, виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 2-11/11 від 24.07.2015, неправомірними і зобов'язати начальника Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві усунути допущений 08.09.2015 необ'єктивний та упереджений розподіл виконавчого провадження № 48382123 з порушенням порядку щодо взаємозамінності головного державного виконавця Гречуха О.Я.; визнати неправомірними дії головного спеціаліста Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Рибчинського О.В. із утримання та отримання виконавчого провадження № 48382123 у відсутність у нього до 07.10.2015 повноважень державного виконавця, у зв'язку з порушенням порядку передачі виконавчого провадження в межах одного органу ДВС та вимог ч. 7 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження»; постановити окрему ухвалу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_9 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалася на незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з'ясування судом фактичних обставин справи та неналежну оцінку наявних в матеріалах справи доказів.

Зазначала, що доручення від 08.09.2015 суперечить нормам чинного законодавства та не відповідає вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012. Доручення належним чином не вмотивовано, і не зазначено фактичні обставини, які обумовили передачу кожного виконавчого провадження.

Вказувала, що суд був зобов'язаний перевірити чи прийнято оскаржуване рішення та чи вчинено сукупність дій суб'єктом оскарження Рибчинським О.В. в межах його повноважень.

В порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ухвала суду не містить обґрунтування щодо кожного доводу сторони по суті скарги. Зокрема судове рішення не містить висновку по суті вимог про визнання неправомірним рішення від 08.09.2015 начальника Відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Хорішко О.О., головного державного виконавця Гречухи О.Я. і спеціаліста Відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Рибчинського О.В.

Суд, відмовляючи у задоволенні скарги, невірно кваліфікував спірні правовідносини та ототожнив акт державного виконавця Гречухи О.Я. із рішенням (дорученням) керівника органу Хорішко О.О. і всі вимоги скарги звів до оскарження дій службових осіб.

Зазначала, що судом першої інстанції не повністю досліджено наявні в матеріалах справи докази, зокрема щодо порушення службовими особами державної виконавчої служби строків здійснення виконавчого провадження, перевірки майнового стану боржника, перевірки місця знаходження боржника та проведення опису майна боржника.

Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року та постановити нове судове рішення, яким вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші особи про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали,заслухавши суддю-доповідача, поясненняпредставника ОСОБА_4, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 24.07.2015 на виконання до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві надійшла заява ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-11/11, виданого 24.07.2015 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з Свердлова О.О. на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 25 000 грн. (том 1, а.с. 139).

Згідно довідки про автоматичний розподіл виконавчого провадження від 27.07.2015 вищевказане виконавче провадження було призначено Гречусі О.Я. ( том 1, а.с. 144).

07.08.2015 головним державним виконавцем Гречухом О.Я. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48382123 (том 1, а.с. 145).

07.08.2015 державним виконавцем було направлено копію постанови боржнику для виконання та запит № 587/29 з метою перевірки інформації про наявність майна та поточних рахунків боржника Свердлова О.О. (том 1, а.с. 146-147).

У вересні 2015 року головний державний виконавець Гречух О.Я. був звільнений із займаної посади.

08.09.2015 заступник начальника Шевченківського районного управління у м. Києві - начальник відділу ДВС Хорішко О.О. підписав доручення б/н «Щодо передачі виконавчих проваджень» за яким зобов'язав: головного державного виконавця Гречуху О.Я. підготувати матеріали виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні та обліковуються на дільниці 29, для передачі іншому державному виконавцю; скласти акт приймання-передачі; Рибчинському О.В. прийняти виконавчі провадження, що перебувають на виконанні та обліковуються на дільниці 29, з моменту призначення на посаду державного виконавця; про прийняття виконавчих проваджень скласти акт (том 3, а.с. 20).

Актом прийому-передачі головний державний виконавець Гречух О.Я. 08.09.2015 передав, а державний виконавець Рибчинський О.В. 08.10.2015 прийняв виконавчі провадження по дільниці № 29, в якому міститься, в тому числі, і виконавче провадження № 48382123 (том 3, а.с. 21).

Начальником відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Хорішко О.О. було затверджено акт прийому наявних виконавчих проваджень по дільниці №29 станом на 12.10.2015, які прийняв державний виконавець Рибчинський О.В. У вказаному переліку виконавчих проваджень зазначено виконавче провадження № 48382123 (том 3, а.с. 15).

Відмовляючи у задоволені скарги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги скарги зводяться до оскарження дій службових осіб ДВС у видачі доручення від 08.09.2015 як такого, що видано неправомірно та в порушення прав заявника на своєчасне вчинення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Згідно ст. 447 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) визначено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Згідно ч. 7 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Статтею 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» вказано, що державними виконавцями є начальник відділу примусового виконання рішень, заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, начальники відділів примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, їх заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці відділів примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, заступник начальника районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби, заступник начальника, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції.

Таким чином, законодавцем чітко визначено коло осіб, які підпадають під визначення поняття «державний виконавець».

Порядок передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого встановлено розділом VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2015 № 512/5.

Так, згідно п. 6.2. Інструкції (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) передбачено, що передача виконавчого провадження в межах одного органу ДВС або виконавчої групи здійснюється за письмовим дорученням начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівника виконавчої групи. Виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу ДВС, виконавчої групи у зв'язку із звільненням державного виконавця чи відстороненням від виконання повноважень за посадою відповідно до Закону України «Про державну службу».

Пунктом 6.3. Інструкції визначено, що передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися: від одного державного виконавця до іншого в межах органу ДВС та виконавчої групи - за рішенням відповідних керівників цих органів та керівника виконавчої групи у разі покладення на нього прав та повноважень, встановлених Законом, у виконавчому провадженні для начальників відділів територіальних органів ДВС.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, щодо правомірності дії начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішка О.О. щодо видачі доручення від 08.09.2015 та його письмового оформлення.

Зокрема п. 2 доручення зобов'язано Рибчинського О.В. прийняти виконавчі провадження, що перебувають на виконанні та обліковуються на дільниці 29, з моменту призначення на посаду державного виконавця.

Разом з тим, наказом від 07.10.2015 Рибчинського О.В. переведено на посаду державного виконавця лише з 08.10.2015 (том 1, а.с. 44), отже на момент визначення обов'язку Рибчинського О.В. прийняти виконавчі провадження, останній не був призначеним на посаду державного виконавця та не мав відповідних повноважень, що свідчить про порушення п. 6.3. Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги що дії начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішка О.О. щодо видачі даного доручення є неправомірними.

Крім того, той факт, що Рибчинський О.В., на момент складання начальником Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішком О.О. доручення, не працював на посаді державного виконавця, визначення п. 2 доручення моменту прийняття ним виконавчих проваджень, а саме: «з моменту призначення на посаду державного виконавця», фактично призвело до порушення права скаржника на розумні строки проведення виконавчих дій.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З метою ефективного захисту порушених прав ОСОБА_4 суд дійшов висновку про наявність підстав зобов'язати начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві передати виконавче провадження № 48382123 в порядку, визначеному Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012.

Доводи скарги ОСОБА_4 про вчинення головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гречухом О.Я. неправомірних дій щодо виконавчого провадження №48382123, колегією суддів відхиляються, оскільки останнім було складено та підписано відповідний акт прийому-передачі (том 3, а.с. 21) на виконання вимог доручення начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішка О.О. в межах визначених цим дорученням повноважень. Вказаний акт прийому-передачі було вчинено на виконання розпорядження відповідної посадової особи, якою в подальшому він був погоджений та затверджений, що дає підстави вважати, що у діях головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гречухи О.Я. були відсутні процесуальні порушення щодо порядку передачі ним відповідних виконавчих проваджень.

Отже, у діях головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гречухи О.Я. не вбачається порушень положень Інструкції та законодавства про виконавче провадження.

Також, у суду відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Рибчинського О.В., оскільки останнім було підписано акт приймання-передачі виконавчих проваджень 08.10.2015, а саме після призначення його на посаду державного виконавця, а отже в межах його повноважень.

Посилання ОСОБА_4 на те, що судове рішення повинно містити обґрунтування щодо кожного доводу сторони по суті скарги є безпідставними, оскільки як вказує Європейський суд з прав людини, судове рішення повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Також, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи наведені норми закону, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не врахував обставин справи, неправильно застосував норми процесуального законодавства України, які регулюють зазначені правовідносини, висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам та фактичним обставинам справи та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені скарги.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_4

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2018 року - скасувати.

Визнати п. 2 доручення від 08.09.2015 року б/н начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішко ОлександраОлександровича в частині виконавчого провадження № 48382123 незаконним.

Визнати дії начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішко Олександра Олександровича щодо видачі даного доручення неправомірними.

Зобов'язати начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві передати виконавче провадження № 48382123 в порядку, визначеному Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012.

В задоволені іншої частини скарги відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги на судове рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 17.04.2019.

Суддя-доповідач

Судді