Справа № 629/439/19
Провадження № 2/629/624/19
18.04.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Авраменко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів, -
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, його інтереси представляє адвокат ОСОБА_3, яка надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, уточнені позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав.
Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
В звязку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач 01.11.2018 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору від 27.10.2018 року, на що останнім надано відмову в звязку з відсутністю підстав для розірвання договору. Також зазначено, що оплата за виконання робіт по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій позивачем здійснена 27.10.2018 року, в звязку з чим виконавець виконає свої зобовязання за договором до 26.11.2018 року(а.с.18).
Відповідно до ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів.
В силу вимог ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Суд зазначає, що згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦK України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 не виконав умови договору в строк, встановлений договором, він, відповідно до умов ст. 612 ЦК України, є таким, що прострочив виконання зобовязання; відповідачем не доведено, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання умов договору, тобто не доведено відсутність його вини; порушення відповідачем умов договору є істотним, оскільки позивач повністю позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, а саме на виготовлення та встановлення вікон до настання зимового періоду, а тому наявні правові підстави для розірвання договору та додаткової угоди до нього, укладені між сторонами.
Щодо стягнення неустойки, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися в тому числі неустойкою.
Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності до вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання
При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.
Також, з урахуванням вимог ст.133, 137 ЦПК України, підлягає задоволенню вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн., оскільки позивачем належним чином вони підтверджені.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку, щоправа ОСОБА_1, як споживача, були порушені, а тому його позовні вимоги з урахуванням уточнень підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.
Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір та покладається на сторони. У звязку з тим, що позивача було звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви, судовий збір підлягає стягнення з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.12,13,76,81,89,141,247,259,280-282 ЦПК України, ст.4,525,526,530,546,
549,610,611,625,629,651,693 ЦК України, ст.10,22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд, -
Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів з урахуванням уточнень - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя О.А.Ткаченко