справа №619/5088/18
провадження №2/619/392/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2019 р. Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого-судді Калмикової Л.К.
за участю секретаря судового засідання- Кравченко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, належить в Ѕ частині ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.1999, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В., в Ѕ частині ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.1999, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В.
Відповідач у справі зареєстрований у вказаному вище житловому будинку, але з 2015 року не проживає у ньому, що підтверджується актом депутата Слатинської селищної ради.
Відповідач у будинку не проживає, участі в обслуговуванні нерухомості та сплаті всіх комунальних платежів не приймає, особистих речей його в ньому не має, кореспонденція та листи на її ім'я по вказаній адресі не надходять, права власності на будинок не має, однак він залишається бути зареєстрованим в ньому.
Прохають відповідача визнати таким, що втратив право користування жилим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
В судове засідання позивачі не з'явились, згідно заяв підтримали позовні вимоги, просять розглядати справу у їх відсутність, без звукозапису судового процесу, не заперечують проти заочного розгляду справи, що суд вважає за можливе.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
З урахуванням викладеного вважається, що судовий виклик відповідачу вручений належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.
Як встановлено судом, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, належить в Ѕ частині ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.1999, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В., в Ѕ частині ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.1999, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Задоріною Т.В.
Згідно з актом депутата Слатинської селищної ради Дергачівського району ради Харківської області Левченка С.Ф. від 26.11.2018 відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але за даною адресою не проживає з 2015 року.
Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями ч.1 ст. 317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст.321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам роз'яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Як слідує зі ст. 405 ч.2 ЦК України, яку суд застосовує до даних правовідносин, член сім'ї власників житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власниками житла або законом.
Встановлено, що відповідач без поважних причин не проживає за місцем реєстрації понад один рік.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.316, 319, 321, 379, 405 ЦК України, ст.ст. 13, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282,354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір 704.80 грн.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІК НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ІК НОМЕР_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІК НОМЕР_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення виготовлено 19.04.2019

Суддя Л. К. Калмикова