Провадження № 22-ц/801/1128/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 рокуСправа № 127/21406/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вавшка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Вавшка Валерія Станіславовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

29 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 08.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Піщанського управління юстиції, актовий запис за № 20.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Спільне життя у сторін не склалось, через відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, часті сварки. Подружні відносини припинені близько 1,6 року тому.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Піщанського управління юстиції 08.06.2003 року, актовий запис №20.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 . - адвоката Вавшко В.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Опанасюк П.П. зазначив, що судове рішення є законним, та ухваленим з дотриманням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, 08.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Піщанського управління юстиції, актовий запис за № 20 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина третя статті 109 СК України).

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вирішуючи даний спір, суд обґрунтовано виходив з того, що відповідно до положень сімейного законодавства шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається ( ч.1 ст.24 СК України)

За правилами ч.ч.3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Позивач скористалась наданим їй правом щодо звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Право ОСОБА_1 на припинення шлюбних відносин за жодних обставин не може бути обмежене.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно не вжито жодних заходів для примирення сторін колегія суддів не бере до уваги, оскільки з моменту відкриття провадження судом першої інстанції у даній справі і до вирішення справи по суті пройшло більше 6 місяців, однак відповідач не скористався зазначеним часом для примирення з ОСОБА_1 , а тому підстав вважати, що призначення додаткового часу для примирення подружжя буде сприяти їх примиренню не має.

Отже, суд першої інстанції правомірно врахував всі обставини справи та дійшов висновку про неможливість збереження сім`ї.

Вирішуючи спір, суд з`ясував узагальнені причини фактичного припинення шлюбу та мотиви, на підставі яких дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, тоді як доводи апеляційної скарги зводяться до з`ясування взаємовідносин між сторонами, що не впливають на правильність встановлених судом фактичних обставин справи та його висновків.

Крім того, доводи апелянта щодо бажання ОСОБА_1 позбавити його частки у праві власності на придбану під час шлюбу квартиру не заслуговують на увагу, оскільки позов про поділ майна може бути подано протягом 3 років з часу набрання рішенням про розлучення законної сили.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Вавшка Валерія Станіславовича залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 травня 2019 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: О.С. Панасюк

Т.М. Шемета