Справа № 755/4511/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О. розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, поданої в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, поданої в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Одночасно із позовною заявою, представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що відповідачі договорами дарування, від 29 січня 2019 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Караєвою Самірою Ельхан Кизи, подарували житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1 своєму сину.

Представник позивача вважає, що означені договори дарування укладені без наміру створити правових наслідків, а лише з метою приховування майна від звернення на нього стягнення.

З листування між відповідачами та позивачем убачається, що відповідачі визнають свій борг.

Представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, оскільки належне на праві власності майно відповідачам може бути ними відчужене, що змушує його звернутись з даною заявою до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких обставин розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 2 578 845,44 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №155337149 від 06 лютого 2019 року відсутні відомості щодо реєстрації права власності за відповідачами.

Згідно із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № від 03 грудня 2018 рок за відповідачем ОСОБА_4 на праві власності зареєстрована квартира АДРЕСА_2, яка перебуває у іпотеці, відповідно до договору іпотеки № 3085 від 02 серпня 2007 року.

На праві власності відповідачам не належать і інші об'єкти нерухомого майна.

У пункті 3 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" підкреслено, що згідно з п. 1 ч. 1 статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 зазначеної постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач просить накласти арешт на належне відповідачам майно і грошові кошти.

Крім того, представник позивача у заяві про забезпечення позову не зазначає на яке саме майно накласти арешт та не вказує в якій банківській установі знаходяться грошові кошти та у якому розмірі. Заяви про витребування доказів щодо наявності грошових коштів на банківських рахунках відповідача до суду не надходило.

Таким чином, суд, перевіривши відповідність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також враховуючи, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні порушувати права інших осіб, приходить до висновку, що з урахуванням сукупності вищевказаних обставин, відсутні належні правові підстави для забезпечення позову у обраний представником позивача спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я : О.О. Астахова