Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 2-1443/09
У Х В А Л А

18.04.2019 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

секретаря судового засідання Чернянчук К.П.,

за участі заявника ОСОБА_1, та її представника адвоката ОСОБА_2,

приватного виконавця ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Виноградів скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1, стягувач ПАТ АБ «Укргазбанк» м. Київ на постанову про арешт коштів боржника від 03.12.2018 року приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

01.03.2019 року ОСОБА_2, в інтересах боржника ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову про арешт коштів боржника від 03.12.2018 року приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_3, у якій, з урахування доповнення, просив суд:

- поновити пропущений з поважної причини строк для оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_3 від 03.12.2018 року ВП № 57710505 про арешт коштів боржника;

скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_3 від 03.12.2018 року ВП № 57710505 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на:

грошові кошти (заробітну плату), що містяться на рахунку для зарахування заробітної плати в гривні № 2830.100101.980 в АБ «УКРГАЗБАНК» з використанням електронного платіжного засобу № 117945 у валюті гривня, МФО банку 320478.

грошові кошти (допомогу по народженню дитини), що містяться на рахунку в гривні № НОМЕР_1, рахунок установи уповноваженого банку № 7302 в AT КБ Приватбанк, МФО банку 312378;

зняти арешт з рахунку для зарахування заробітної плати в гривні № 2830.100101.980 в АБ «УКРГАЗБАНК» з використанням електронного платіжного засобу № 535507******7945 у валюті гривня, МФО банку 320478, а також рахунку в гривні № НОМЕР_1, рахунок установи уповноваженого банку № 7302 в AT КБ Приватбанк, МФО банку 312378, накладений на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_3 від 03.12.2018 року ВП № 57710505 про арешт коштів боржника.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги скаргою підтримав з вищевикладених підстав, просив скаргу задовольнити.

Приватний виконавець ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги заперечив та зазначив, що не накладав заборону на грошові кошти, які є предметом скарги.

Представник стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк», в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 2ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зіст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 1Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області знаходиться виконавчий лист № 2-1443/09, виданий 11.02.2010 року Виноградівським районним судом Закарпатської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 254 544,73 грн. (двісті п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот сорок чотири грн. 73 коп.), пені за невиконання договору поруки в розмірі 4687,84 грн. та судові витрати по справі 1700 грн., сплаченого державного мита та 250,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

У виконавчому провадженні № 57710505 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_3 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт на майна боржника.

ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є боржником у виконавчому провадженні № 57710505.

Оскільки боржник ОСОБА_1 працює в Головному управлінні ДФС у Закарпатській області, то 21.12.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно п.2 якої приватним виконавцем постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства за наступними реквізитами:

Отримувач: Приватний виконавець ОСОБА_3, Код: НОМЕР_2; Банк отримувача: ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО: 312356 Рахунок № 3450 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 288 305,82 грн. (з яких 261 182,57 грн. основна сума боргу за виконавчим документом, 26 118,25 грн. основна винагорода приватного виконавця, та 1005,00 грн. витрат виконавчого провадження).

Відповідно до п.2 даної постанови зобов'язано підприємство, установу, організацію, фізичну особу - підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі, якщо такий строк не встановлено - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення.

Відповідно до п.6 даної постанови заборонено відповідальній особі за утримання коштів з боржника самостійно змінювати порядок стягнення суми боргу та розмір відрахувань.

Таким чином, відповідно до вище вказаної постанови приватного виконавця та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» з заробітної плати боржника ОСОБА_1 було прийнято рішення стягувати 20% у рахунок погашення належних до стягнення сум за виконавчим провадженням.

В січні 2019 року боржник не змогла зняти ті 80% відсотків її заробітної плати, яка належить їй до виплати, а також не змогла отримати на нажену їй іншу банківську картку соціальну допомогу по народженню дитини, в зв'язку з чим дізналась, що її зарплатний рахунок та рахунок на отримання соціальної допомоги по народженню дитини арештовані приватним виконавцем, хоча відповідної постанови про їх арешт вона не отримувала.

В зв'язку з цим ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою до приватного виконавця ОСОБА_3 про скасування арешту, на яку він надіслав відповідь № 01-29/346/19 від 07.02.2019 року про відмову у задоволенні заяви, однак до даної письмової відповіді копію постанови про арешт коштів не додав, незважаючи про те, що така була вказана у додатку до листа.

Постанова про арешт коштів від 03.12.2018 року приватного виконавця була надіслана окремим листом, який ОСОБА_1 отримала 19.02.2019 року, згідно якої приватний виконавець постановив накласти арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках у всіх видах валют та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Вважаємо вище вказану постанову про арешт коштів боржника від 03.12.2018 року в частині накладення арешту на рахунок для отримання заробітної плати незаконною з наступних підстав.

Приватний виконавець при здійсненні виконавчих дій не з'ясував призначення належних боржнику рахунків, а незаконно поклався в даному питанні на установу банку, в якому відкрито рахунок.

Скаржник ОСОБА_1 також звернулась по даному питанню і до установи банку і 26.02.2019 року отримала лист ПАТ АБ «Укргазбанк» № 124/4809/2019 від 21.02.2019 року, згідно якого повідомлено, що у Банку, який одночасно є і стягувачем у виконавчому провадженні № 57710505 відсутні правові підстави для зняття арешту з коштів на рахунку ОСОБА_1.

Відповідно до довідки відділення № 283/06 ПАТ АБ «Укргазбанк» № 5- 283/06/7/2019 від 24.01.2019 року дана довідка видана клієнту ОСОБА_1 (паспорт серії BP номер 248692, виданий Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) в тому, що на її ім'я відкрито рахунок для зарахування заробітної плати в Гривні № 2830.100101.980 в АБ «УКРГАЗБАНК» з використанням електронного платіжного засобу № 535507******7945 у валюті гривня, МФО банку 320478.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про виконавче провадження»,арешт майна(коштів)боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти)боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів)боржника або про опис та арешт майна (коштів)боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Розділом IX Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, зокрема умови, порядок, розмір такого.

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положень ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про оплату праці», забороняється будь- яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з приписами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В зв'язку з вище викладеним вважаємо, що внаслідок винесення приватним виконавцем постанови про арешт коштів боржника, якою арештовано кошти, зокрема, які містяться на рахунку, який використовується боржником у виконавчому провадженні ОСОБА_1 для отримання заробітної плати, було арештовано всі грошові кошти, які є отриманою боржником заробітною платою, фактично позбавивши її засобів до існування, що є суттєвим порушенням її прав та суперечить положенням ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, боржник змушена оскаржити дану постанову до суду, який видав виконавчий документ - Виноградівського районного суду Закарпатської області. Постанову приватного виконавця про арешт коштів боржника від 03.12.2018 року в поштовому конверті виявлено боржником ОСОБА_1 в своїй поштовій скриньці 19.02.2019 року, а тому просимо поновити строк для її оскарження, який було пропущено з поважної причини - неотримання вчасно даної постанови.

При вирішенні вимоги щодо скасування постанови приватного виконавця ОСОБА_3 про арешт коштів боржника суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції Українигарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст.22, ч. 1, 6 ст.24, ч. 3 ст.15Закону України «Про оплатупраці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сімї.

Отже, приватним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт, в тому числі, і на рахунки, на які зараховується заробітна плата ОСОБА_1

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 статі 70 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сімї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у звязку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з 5ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на те, що на рахунок скаржника, з яких він просить зняти арешт, дійсно зараховується заробітна плата останнього, та, зважаючи на граничний розмір відрахувань із заробітної плати та пенсії, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що накладений на рахунок в банку арешт унеможливлює отримання заробітної плати, скарга підлягає задоволенню в частині відновлення порушених оскаржуваною цією постановою прав скаржника, зокрема в частині скасування постанови в частині накладення арешту на грошові кошти (заробітну плату).

Керуючись ст.ст.7,12,13,76, 80, 89,447-451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити.

Поновити пропущений з поважної причини строк для оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_3 від 03.12.2018 року ВП № 57710505 про арешт коштів боржника.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_3 від 03.12.2018 року ВП № 57710505 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на:

грошові кошти (заробітну плату), що містяться на рахунку для зарахування заробітної плати в гривні № 2830.100101.980 в АБ «УКРГАЗБАНК» з використанням електронного платіжного засобу № 117945 у валюті гривня, МФО банку 320478.

грошові кошти (допомогу по народженню дитини), що містяться на рахунку в гривні № НОМЕР_1, рахунок установи уповноваженого банку № 7302 в AT КБ Приватбанк, МФО банку 312378.

Зняти арешт з рахунку для зарахування заробітної плати в гривні № 2830.100101.980 в АБ «УКРГАЗБАНК» з використанням електронного платіжного засобу № 535507******7945 у валюті гривня, МФО банку 320478, а також рахунку в гривні № НОМЕР_1, рахунок установи уповноваженого банку № 7302 в AT КБ Приватбанк, МФО банку 312378, накладений на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_3 від 03.12.2018 року ВП № 57710505 про арешт коштів боржника.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Виноградівського районного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_5