Справа № 646/6567/18
№ провадження 2/646/577/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Маркової О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 646/6567/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріального збитку у розмірі 33700,00 гривень, спричинені дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що відповідач 02.07.2018 р. о 09:40 год., керуючи автомобілем «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по пр. Гагаріна, 318-в, м. Харкова не виконав вимоги безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем Нуundai, державний номер НОМЕР_2, тим самим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України. ПостановоюЧервонозаводського районного суду м Харкова від 06.08.2018 р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень. Згідно з калькуляцією, позивач оцінює ремонт належного йому автомобіля у загальній сумі 33700 гривень, що складається з вартістю робіт 9900 гривень та запчастин 23800 гривень. Крім того, він вимушений звернутись за правовою допомогою до адвоката, за послуги якого він сплатив 8500 гривень, які також просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Позивач додав, що після скоєння ДТП з участю його транспортного засобу та відповідача він звернувся до страхової компанії «Домінанта», але остання повідомила про те, що знаходиться в стадії банкрутства та запропонувала звернутись до суду. Крім того, дана страхова компанія не є членом МТСБУ.

Відповідач позов визнав, але вважав, що сума шкоди у звязку з пошкодженням автомобіля позивача є занадто велика, позивачем в обґрунтування позову не надано доказів, що дійсно на належному йому автомобілі були замінені деталі на інші. Вважає, оскільки його відповідальність застрахована, шкоду повинна відшкодувати страхова компанія.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали цивільної справи та справу про адміністративне правопорушення № 646/4820/18, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що постановоюЧервонозаводського районного суду м Харкова від 06.08.2018 р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень. Постановою встановлено, що 02.07.2018 р. о 09:40 год. відповідач, керуючи автомобілем «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по пр. Гагаріна, 318-в, м. Харкова, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з автомобілем Нуundai, державний номер НОМЕР_2, що призвело до матеріальних збитків, тим самим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у СТ «Dominanta», позивача ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що підтверджується схемою місця ДТП, яка сталась 02.07.2018 р., та сторонами не заперечується. Сторонами не надано полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, із схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що транспортний засіб «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ЗКПО 34389676 ТОВ ВП «Роганський мясокомбінат», транспортний засіб Нуundai, державний номер НОМЕР_2, належить позивачу, що сторонами не заперечується. Сторонами не надано свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.

Згідно наряду-замовленню № 455 від 14.08.2018 р., виданого СТО «Автосервіс» вартість ремонту автомобіля Нуundai Tucson, державний номер НОМЕР_2 складає 33700 гривень.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною першою статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.( ч. 6 ст. 82 ЦПК України).

Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 02.07.2018 р., встановлена постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.08.2018 р.

Разом з тим, до сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди у повному обсязі відповідає обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (у договірному зобов'язанні ним є страховик).

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статей 28, 29 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, з викладеного вбачається, що обов'язок страховика відшкодувати заподіяну страхувальником шкоду виникає із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті ДТП такої шкоди. При цьому, зобов'язаною особою, внаслідок заподіяних відповідачем у результаті ДТП збитків, є страховик СТ «Dominanta».

В той же час, посилання позивача на те, що після скоєння ДТП з участю його транспортного засобу та відповідача він звернувся до страхової компанії «Домінанта», але остання повідомила про те, що знаходиться в стадії банкрутства та запропонувала звернутись до суду, є необґрунтованими. Сторонами не надано, а судом не встановлено докази звернення позивача до СТ «Dominanta»із заявою про сплату страхового відшкодування, та відповідно, отримання відмови у виплаті страхового відшкодування. Разом з тим, припинення СТ «Dominanta»членства в МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобовязань за укладеними раніше договорами ОСЦПВВНТЗ.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 на час настання страхового випадку була застрахована у СТ «Dominanta», то у даному випадку позивач мав звернутись до цієї страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Так, у постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, Верховний Суд відступив від правового висновку зазначеного у постанові Верховного суду України від 23.12.2015року у справі №6-2587цс15, та зазначив, що відповідно до статті 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (п. 36 Постанови), а тому покладання обовязку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (п. 37 Постанови).

Суд, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди з відповідача задоволенню не підлягають у звязку з необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з відмовою позовних вимог суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення оголошено 19.04.2019 року.

Суддя: Т.М. Янцовська