УХВАЛА

11 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 691/757/16-ц

провадження № 61-48065 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю. та Лесько А. О.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на Ѕ частину спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач по первісному позову ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном.

На обґрунтування вимог, зазначав, що являється власником жилого будинку по АДРЕСА_1, в якому проживав разом з ОСОБА_5 до березня 2015 року. Шлюб між ними було розірвано 08 червня 2016 року. На даний час він проживає з іншою жінкою по АДРЕСА_2, а в спірному будинку залишилась проживати ОСОБА_5 Через незрозумілі йому причини, відповідачка його в будинок не пускає, чинить перешкоди у вільному користуванні майном, вивозить майно з будинку та змінила всі замки. На його неодноразові звернення відповідачка не реагує і вважає, що діє правильно. Враховуючи викладене, просив зобов'язати ОСОБА_5 не чинити йому перешкод в користуванні жилим будинком з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_5 повернути йому вказаний жилий будинок з надвірними спорудами у технічному стані, який був за час їхнього проживання в ньому до березня 2015 року.

В свою чергу, ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя.

На обґрунтування своїх позовних вимог, посилалась на те, що 17 жовтня 1981 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 У 1989 році вони придбали старий житловий будинок по АДРЕСА_1. У даному господарстві вони побудували новий будинок, будівництво завершили в 1995 році та почали в ньому проживати. В цьому будинку вона живе і на даний час. В 2008 році ОСОБА_4 залишив сім'ю, виїхавши до м. Москва з іншою жінкою, з якою проживає і по теперішній час в с. Дирдин. Після повернення з м. Москва в 2015 році, ОСОБА_4 додому не повернувся, але за спільною домовленістю, забрав до співмешканки частину речей, а саме: особисті речі, меблі та інструменти. З ініціативи відповідача ОСОБА_4, 08 червня 2016 року, рішенням Городищенського районного суду Черкаської області, шлюб між ними було розірвано. Заява ОСОБА_4 про те, що вона чинить йому перешкоди у користуванні будинком та господарськими будівлями не відповідає дійсності і ні чим не підтверджується, оскільки вона таких дій не вчиняє. Навпаки, вона дає свою згоду на те, щоб ОСОБА_4 в добровільному порядку забрав свої особисті речі та частину речей, придбані спільно під час шлюбу. Вимоги ОСОБА_4 про зобов'язання її повернути останньому, як одноособовому власнику, житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, є порушенням її конституційних прав та прав, закріплених іншими нормами законодавства. Невизнання за нею ОСОБА_4 права власності на вказане домоволодіння змусило її звернутися до суду з зустрічним позовом. На підставі наведеного, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_4 в користуванні жилим будинком з надвірними спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року відмовлено АТ КБ «ПриватБанк» у відкритті апеляційного провадження на рішення Городищенського районний суд Черкаської області від 14 вересня 2016 року.

04 грудня 2018 року АТ КБ «Приватбанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року, в якій просило скасувати ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки суду апеляційної інстанції щодо відмови у відкритті апеляційного провадження у справі через відсутність порушень прав та інтересів банку є помилковими, оскільки спірне майно: житловий будинок по АДРЕСА_1 є предметом договору іпотеки укладеного між банком та ОСОБА_4

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано з Городищенського районного суду Черкаської області цивільну справу №691/757/16-ц.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на Ѕ частину спільної сумісної власності подружжя призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. О.Лесько

С. Ю.Мартєв