Справа № 638/7745/18
Провадження № 2/638/1528/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретарів Монастирьовій І.М., Комлєва Д.В.,

Тягунової Р.Ю.

за участю

позивача: ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

УСТАНОВИВ:

01.06.2018 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, якій розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова. Від шлюбу є донька ОСОБА_4 Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач вів аморальний спосіб життя, зловживав алкогольними напоями, застосовував до неї фізичну силу, не проявляв любові та турботи до дитини. Ще до розірвання шлюбу з дитиною у грудні 2012 пішли від відповідача і стали проживати у її батьків. Відповідач дуже рідко, по декілька разів на рік, у нетрезвому стані, відвідував доньку. Періодично спілкується з дитиною в телефонному режимі, коли перебуває у нетрезвому стані, при спілкуванні з нею може виражатися нецензурно, настроює дитину проти неї, навчає її бути неслухняною і не реагувати на зауваження. Дитина почала боятися його. Відповідач не сплачує аліменти, які стягнуті за рішенням суду. У зв'язку з чим позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3

Відповідачем подано відзив на позову, у якому зазначено, що донька проживала у нього з вересня 2013 по 28.01.2014 та навчалась у школі 176, на канікулах донька також проживала з ним. Також донька відвідувала лікаря, з ним або з матір'ю. Тільки він займався лікування доньки. Коли він або його матір починали обслідувати дитину позивач завжди йому заважала. Він завжди займався вихованням доньки, водив її на заняття з англійської та російської мов, ходив з дитиною до парку, дельфінарію. Просив відмовити у задоволені позову, так як він любить свою дитину.

В судовому засіданні позивач підтримала позов, просила задовольнити з підстав, зазначених у позові, додатково пояснивши, що відповідач не приділяє уваги дитині, зловживає алкогольними напоями, що негативно впливає на дитину.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав, викладених у відзиві, додатково пояснивши, що він дійсно знає, де навчається дитина, але не відвідує її, з яких підстав не знає, але зазначив, що йому чиняться перешкоди з боку позивача. З приводу перешкод в участі у вихованні дитини він нікуди не звертався.

Третя особа у судове засідання не з'явились, звернулись до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за їх відсутності. Окрім того, третьою особою було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що відповідач є її сином, раніше він вживав алкогольні напої. На теперішній час не вживає алкогольних напоїв, ніде не працює, через те, що має зависокий тиск. З ОСОБА_2 не проживають з 2012 року. Зараз син проживає один. Він не є сумлінним батьком, але за доньку хвилюється. Окрім того зазначила, що сина викликали у поліцію з приводу несплати аліментів, але він сплачує аліменти як може.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що працює вчителем та є класним керівником, у школі де навчається ОСОБА_4. За час навчального процесу бачила тільки матір дівчинки. Навчанням, вихованням та утриманням ОСОБА_4 займаються ОСОБА_2 та її батьки, батько ОСОБА_3 ніякої участі у вихованні дитини не приймає. Окрім того, зазначила, що ОСОБА_4 реально сприймає ситуацію та не схильна до перебільшень.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що є матір'ю позивача, тобто бабою ОСОБА_4. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мешкають з нею. Відповідач жодним чином не допомагає дитині. Ще коли вони жили однією сім'єю відповідач вживав алкогольні напої, не працював, бив ОСОБА_2

У судовому засіданні, за участі педагога, допитана малолітня дитина ОСОБА_4 , що не суперечить міжнародним та національним правовим нормам, відповідно до яких до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року ), держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Неповновлітня ОСОБА_4 пояснила у судовому засіданні, що на теперішній час мешкає з матір'ю. Батька знає, але не має до нього ніяких почуттів. Батько з нею не спілкується та не відвідує її. Вона не має бажання спілкуватися з батьком, так як він вживає алкогольні напої, хоча матір їй не забороняє спілкуватися з батьком.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, свідків, неповнолітню дитину, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.02.2013 розірвано (а.с.6).

Від шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 (а.с.4).

З довідки головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №7» вбачається, що ОСОБА_4 знаходиться під наглядом поліклініки з 2014 року. За час спостереження, супроводжувала дитину до поліклініки та була присутня вдома, при оглядах дочки на дому дільничним педіатром, мати - ОСОБА_2 (а.с.11).

З листа директора школи №58 випливає, що ОСОБА_4 навчається у школі №58 з 28.01.2014. Мати ОСОБА_2 завжди приділяє належну увагу навчанню та вихованню дочки, постійно контролює виконання домашнього завдання, регулярно відвідує батьківські збори, піклується про здоров'я та розвиток здібностей дитини, з донькою має доброзичливі стосунки. З класним керівником та вчителями - предметниками спілкується постійно, приділяє увагу підготовці дитини до самостійного життя (а.с 10).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.02.2013 з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4

З довідки Шевченківського ВДВС про наявність заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що ОСОБА_3 станом на 01.02.2019 має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 83967,14 грн за період з 15.01.2013 по теперішній час, сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Позивачем ОСОБА_2 надано витяг, з якого вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2018, за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 164 КК України, внесено відомості, за заявою ОСОБА_2, у якій вона просила притягнути до відповідальності колишнього чоловіка за несплату аліментів (а.с.9).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який складено державним виконавцем Шевченківського ВДВС, вбачається, що ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів, ним здійснюються платежі, які нерегулярні, так за період з 01.05.2013 -01.06.2013 сплачено 538 грн, потім платіж був через рік за період з 01.05.2014 - 01.06.2014 у сумі 360 грн тощо.

Також з цього ж розрахунку вбачається, що ОСОБА_3 почав активно сплачувати заборгованість по аліментам тільки тоді коли ОСОБА_2 звернулась до поліції та пред'явила позовну заяву про позбавлення батьківських прав.

З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 вбачається, що Департамент служб у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дочки ОСОБА_4

При цьому зазначений висновок складено у присутності ОСОБА_3, який зазначав, що дочкою він спілкується, надає матеріальну допомогу, але ніяких документів на підтвердження своєї позиції не надав.

Також при складанні висновку комісією було вислухано малолітню дитину ОСОБА_4, яка зазначала, що підтримує позов матері про позбавлення прав її батька, з ним вона не спілкується, боїться батька, а він в свою чергу спілкується з нею коли перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;3) жорстоко поводяться з дитиною;4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Позивачкою було надано до суду достатньо доказів того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дитини і подання зазначеного позову є насамперед способом захисту прав та інтересів дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківського обов'язку відносно своєї дитини. Він не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначене є підставою для позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Отже, судом виявлено позитивний результат у долі дитини, який має настати після позбавлення її батька прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 надасть дитині полегшення, так як і у судовому засіданні, і на засіданні комісії дитина зазначала, що батько спілкується з нею тільки тоді, як перебуває у стані алкогольного сп'яніння, що на думку суду, є значною психологічною травмою для дитини.

Приймаючи до уваги викладене, виходячи з інтересів дітей, суд приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідач на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. ст.60 ЦК України, ст.ст.150, 164, 166, 180-182, 192, 243-244, СК Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 11-13, 81, 141, 263-265,280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрований АДРЕСА_1) батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрований АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована АДРЕСА_2) сплачену суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.04.2019.

СУДДЯ - І.В. СЕМІРЯД