Справа № 331/4077/18
Провадження № 2 /331/130/2019
08 квітня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Антоненко М.В.
за участю секретаря Андрієнко С.О.
розглянувши за правилами загального позовного провадження справу за позовом Виконавчого комітету Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу,
03.07.2018 року Виконавчий комітет Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
В обґрунтування позову зазначено, що 02.10.2015 році ОСОБА_1 звернулась до міського голови з заявою про укладення договору про пайову участь у звязку зі здійсненням нею реконструкції нежитлового підвального приміщення № 40 під ювелірну майстерню по бульв. Шевченка, 8 в м. Запоріжжя.
03.11.2015 році між Виконавчим комітетом Запорізької міської ради та ОСОБА_1 укладено договір № 0557/15-П про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя.
Пунктом 1.1 договору передбачено, що предметом даного договору є пайова участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста при здійсненні будівництва обєкта містобудування на умовах, зазначених цим договором.
Обєктом містобудування є «Реконструкція нежитлових підвальних приміщень під ювелірну майстерню; м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 8» (пункт 1.2 договору).
Громадянка ОСОБА_1 порушила договірні зобовязання, не виконала їх та не приступила до їх виконання. Відповідач прострочив виконання зобовязань за договором від 03.11.2015 № 0557/15-П. Не виконання своїх договірних зобовязань відповідачем порушує права та інтереси територіальної громади міста Запоріжжя.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 08.10.2018 року на 13 год. 30 хв.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 14.01.2019 року на 09 год. 30 хв.
В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з*явився, відзив на позов не надав, в зв*язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2015 році ОСОБА_1 звернулась до міського голови з заявою про укладення договору про пайову участь у звязку зі здійсненням нею реконструкції нежитлового підвального приміщення № 40 під ювелірну майстерню по бульв. Шевченка, 8 в м. Запоріжжя.
03.11.2015 році між Виконавчим комітетом Запорізької міської ради та ОСОБА_1 укладено договір № 0557/15-П про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя. (а.с. 12-13).
Пунктом 1.1 договору передбачено, що предметом даного договору є пайова участь замовника у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста при здійсненні будівництва обєкта містобудування на умовах, зазначених цим договором.
Обєктом містобудування є «Реконструкція нежитлових підвальних приміщень під ювелірну майстерню; м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 8» (пункт 1.2 договору).
Громадянка ОСОБА_1 порушила договірні зобовязання, не виконала їх та не приступила до їх виконання, тобто відповідач прострочив виконання зобовязань за договором від 03.11.2015 № 0557/15-П. Не виконання своїх договірних зобовязань відповідачем порушуються права та інтереси територіальної громади міста Запоріжжя.
Обовязок відповідача, як замовника будівництва взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту встановлено в статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (частина 3 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами (частина 5 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Відповідно до пункту 2.1 договору замовник перераховує кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста у розмірі 10 800,00 грн. єдиним платежем протягом семи банківських днів з моменту отримання підписаного договору замовником до бюджету розвитку міста відповідно до розрахунку. Розрахунок розміру пайової участі розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя на підставі затвердженої в установленому порядку проектної документації додається до договору та є його невідємною частиною.
Згідно з пунктом 3.1 договору відповідач взяв на себе зобовязання своєчасного (протягом семи банківських днів з моменту отримання підписаного договору замовником) перерахування коштів пайової участі єдиним платежем.
В пункті 2.5 договору сторони дійшли згоди про те, що сплата відповідачем коштів пайової участі здійснюється у безготівковій формі на рахунок позивача.
Таким чином, відповідач мав перерахувати кошти пайової участі у розмірі 10 800,00 грн. на розрахунковий рахунок позивача єдиним платежем у строк до 12.11.2015 року.
Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є порушенням зобовязання.
Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Станом на 03.07.2018 року, відповідачем ОСОБА_1 не перераховано на розрахунковий рахунок позивача кошти пайової участі у розмірі 10 800,00 грн.
Невиконання відповідачем умов договору щодо сплати коштів пайової участь підтверджується листом департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 20.04.2018 № 02/2-15/804. (а.с. 25-26).
Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено різновиди неустойки: пеня та штраф.
Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
В пункті 4.2 договору сторони домовились, що у випадку несвоєчасного внесення коштів, як пайової участі в розвитку інфраструктури, замовник сплачує пеню в розмірі 0,1% від загальної суми пайової участі, визначеної пунктом 2.1 розділу 2 цього договору, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення виконання зобовязання.
Відповідачем прострочено виконання зобовязання щодо сплати коштів пайової участі за період з 13.11.2015 по 01.06.2018. Тобто, виконання зобовязання прострочено на 932 дні.
Пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України встановлено, що до вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність в один рік.
Отже, відповідач має сплатити пеню за період з 01.06.2017 по 01.06.2018, тобто за 366 днів прострочення платежу.
Сума пені в розмірі 0,1 % від загальної суми пайової участі замовника за кожний день прострочення платежу становить 3 952,80 грн.
Сторони домовились про обмеження розміру пені подвійно обліковою ставкою НБУ за кожен день прострочення виконання зобовязань.
Розмір пені з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, що діє у відповідні періоди прострочення сплати основного боргу відповідачем, яку повинен сплатити відповідач, дорівнює 3 103,59 грн.
Таким чином, відповідно до пункту 4.2 договору правомірною та обґрунтованою є вимога позивача щодо оплати пені. За порушення договірних зобовязань відповідач зобовязаний сплатити неустойку у вигляді пені в сумі 3 103,59 грн.
Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 4.1 договору сторони передбачили, що сторони несуть відповідальність за виконання цього договору в межах чинного законодавства.
Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Коефіцієнт середнього індексу інфляції за період прострочення виконання зобовязання відповідачем складає 1,37.
Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення дорівнює 14 796,16 грн.
Інфляційні втрати позивача складають 3 996,00 грн.
Три проценти річних від простроченої суми складають 827,31 грн.
Отже сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед позивачем складає 18 726,90 грн., яких: 10 800,00 грн. - сума основного боргу відповідача; 3 103,59 грн. - пеня; 3 996,00 грн. - інфляційні втрати позивача за період з 13.11.2015 по 01.06.2018; 827,31 грн. - 3% річних.
Оцінюючи здобуті в судовому засіданні належні та допустимі докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, в звязку з чим позов слід задовольнити та стягнути з відповідача 18 726, 90 грн.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», статтями 11, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статтями 11, 16, 258, 509, 525, 526, 530, 549, 550, 610-612, 625, 629 Цивільного кодексу України, статтею 71 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заявуВиконавчого комітету Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення боргу - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складено 08 квітня 2019 року .
Суддя: М.В. Антоненко