Головуючий у І інстанції Лисюк О.Д.
Провадження №22-ц/824/3830/2019 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області, третя особа - відділ державної реєстрації Баришівської районної державної адміністрації Київської області, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації припинення іншого речового права,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що 02 грудня 2016 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі: матеріального складу зі спорудами, посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Київської області Поздняковою Н.М. за реєстровим №1542. Вищевказана нежитлова будівля, власником якої є позивач, розташована на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9231 га, кадастровий НОМЕР_1, і знаходиться у комунальній власності Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області. На момент вчинення правочину земельна ділянка перебувала в оренді у продавця на підставі договору оренди, укладеного 05 квітня 2013 року між ОСОБА_3 та Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області строком на 25 років зі сплатою орендної плати в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладання договору становило 7 440 грн. 84 коп.

У встановлений законом строк ОСОБА_2 повідомив відповідача про зміну власника нерухомого майна шляхом подачі відповідної заяви на ім»я голови сільської ради з проханням укласти з ним договір оренди земельної ділянки.

29 січня 2018 року сесією Гостролуцької сільської ради було прийнято рішення про укладення з позивачем нового договору оренди землі та надано проект договору для ознайомлення. Нова редакція договору оренди передбачала зміну істотних умов чинного договору оренди землі від 05 квітня 2013 року, а саме: строк дії договору становив 49 років, а розмір орендної плати - 40 048 грн. 70 коп.

Вищевказаний договір оренди землі, на думку позивача, не відповідав положенням ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України, про що він повідомив Гостролуцьку сільську раду.

В червні 2018 року позивач дізнався про те, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Баришівської районної державної адміністрації Київської області 16.04.2018 року на підставі угоди про дострокове розірвання договору оренди землі б/н від 01.02.2018 року проведено державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди земельної ділянки.

Такі дії посадових осіб Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області щодо дострокового розірвання договору оренди землі від 05 квітня 2013 року, на думку ОСОБА_2, є незаконними, оскільки сільська рада перевищила при цьому свої повноваження, розірвавши договір в односторонньому порядку, не зважаючи на відсутність на це волі з боку ОСОБА_3

Згідно п.40 договору оренди землі від 05 квітня 2013 року «перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи… не є підставою для зміни умов або розірвання договору».

Відповідно до абз. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Тобто, в даному випадку йдеться не про припинення договору оренди, а про перехід цього права від попереднього орендаря до наступного орендаря із збереженням чинним договору оренди.

Крім того, ст. 32 Закону України «Про оренду землі» в якості підстави для припинення договору оренди не передбачає його розірвання у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Тобто, відчуження об'єкта нерухомості, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, не є підставою для розірвання договору оренди з попереднім власником, оскільки такий договір припиняється щодо останнього, однак діє на тих самих умовах щодо особи, яка, набувши право власності на нерухоме майно, розміщене на орендованій земельній ділянці, з моменту набуття такого права, набуває також право оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, а отже й відповідні права та обов'язки, зокрема, із сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. При цьому, право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об'єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки.

Враховуючи те, що відповідач без погодження з позивачем та попереднім орендарем, всупереч нормам чинного законодавства прийняв рішення про дострокове розірвання договору оренди землі, порушивши права позивача, як нового землекористувача, рішення Гостролуцької сільської ради від 29.01.2018 року № 245-21-07 «Про розірвання договору оренди на земельну ділянку», на думку ОСОБА_2, підлягає скасуванню.

Крім того, з підстав порушення вимог ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст. 203 ЦК України угода про дострокове розірвання договору оренди землі, укладена між ОСОБА_3 та Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області, підлягає визнанню недійсною, а рішення державного реєстратора про припинення іншого речового права - права оренди земельної ділянки - підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2 просив суд ухвалити рішення, яким визнати протиправними дії Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області щодо дострокового розірвання договору оренди землі б/н від 05.04.2013 року; визнати незаконним та скасувати рішення Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області від 29.01.2018 року №245-21-07 «Про розірвання договору оренди на земельну ділянку»; визнати недійсною угоду про дострокове розірвання договору оренди землі б/н від 05.04.2013 року; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.04.2018 року №40683932, прийняте державним реєстратором Баришівської районної державної адміністрації; скасувати державну реєстрацію припинення іншого речового права, здійснену 16.04.2018 року державним реєстратором Баришівської районної державної адміністрації; визнати за ним, ОСОБА_2, право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9231 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на умовах та в обсязі, встановлених договором оренди від 05.04.2013 року, укладеним між Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області та ОСОБА_3

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач подану ним апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник відповідача в апеляційному суді проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечила та просила рішення суду залишити без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 квітня 2013 року між Гостролуцькою сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної ділянки, у тому числі під господарськими будівлями і спорудами, розміром 0,9923 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.26-28). Відповідно до ст. 5 вказаного Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 248 028 грн. 12 коп. Строк дії договору сторонами визначено терміном на 25 років із сплатою орендної плати в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладання договору становило 7 440 грн.84 коп.

Згідно із ст. 38 Договору, його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов»язків, передбачених Договором.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (ст.39). Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди (ст.40 Договору).

17 квітня 2013 року відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки до Договору оренди землі від 05.04.2013 року орендодавець Гостролуцька сільська рада передала, а орендар ОСОБА_3 прийняв вищезазначену земельну ділянку в користування (а.с.29) та цього ж дня державним реєстратором реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції Київської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 1734857 від 17.04.2013 року) вказаний договір був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.30).

02 грудня 2016 року між ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі: матеріального складу зі спорудами, посвідчений приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Київської області Поздняковою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1542 (а.с.21-22). Відповідно до п.1.1. даного договору ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 нежитлову будівлю: матеріальний склад зі спорудами за АДРЕСА_1 Будівля розташована на земельній ділянці площею 0,9231 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: 01.01 - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

26 січня 2018 року позивач ОСОБА_2 подав до Гостролуцької сільської ради заяву (вх. № 7 від 26.01.2018 року), в якій просив заключити з ним договір оренди земельної ділянки терміном на 49 років з орендною платою 3%, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,9923 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташована будівля (матеріальний склад зі спорудами), що належить йому на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 02.12.2016 року (а.с.90).

29 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Гостролуцької сільської ради із заявою (вх. № 9 від 29.01.2018 року) про розірвання укладеного з ним договору оренди земельної ділянки в зв'язку з відчуженням ним будівлі, що знаходиться на даній земельній ділянці (а.с.88).

29 січня 2018 року рішенням Гостролуцької сільської ради № 245-21-07 було розірвано договір оренди землі, укладений між Гостролуцькою сільською радою та ОСОБА_3 на оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 в зв'язку з продажем останнім комплексу будівель і споруд, які знаходяться на даній земельній ділянці, та вирішено укласти угоду про розірвання договору оренди згідно з чинним законодавством і зареєструвати цю угоду у відповідності з Порядком реєстрації угод про розірвання договорів оренди (а.с.89).

На підставі рішення Гостролуцької сільської ради № 246-21-07 від 29 січня 2018 року вищевказана земельна ділянка була передана в оренду на 49 років ОСОБА_2 на підставі його заяви із розміром річної орендної плати за земельну ділянку при укладанні договору оренди відповідно 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки (а.с.91).

01 лютого 2018 року між Гостролуцькою сільською радою, як орендодавцем, та ОСОБА_3, як орендарем, було укладено угоду про дострокове розірвання договору оренди землі від 05 квітня 2013 року, відповідно до якої договір оренди землі від 05.04.2013 року, укладений між Гостролуцькою сільською радою та ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,9231 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в АДРЕСА_1, розірвано (а.с.35).

03 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Гостролуцької сільської ради із заявою (вх. № 18) в якій, посилаючись на норми ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України, просив рішення сільської ради № 246-21-07 від 29.01.2018 року скасувати та прийняти нове рішення, а саме: заключити договір оренди на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (а.с.92).

08 травня 2018 року рішенням сесії Гостролуцької сільської ради № 263-23-07 були внесені зміни до рішення сесії № 246-21-07 від 29.01.2018 року та було передано ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку площею 0,9231 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована по АДРЕСА_1 Баришівського району на строк 25 років із розміром річної орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки та було доручено сільському голові укласти із ОСОБА_2 договір оренди (а.с.93).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розірвання договору оренди від 05 квітня 2013 року відбулось за згодою сторін, що відповідає п. 38 договору, а тому ніяких порушень прав позивача ОСОБА_2, які б підлягали судовому захисту, в ході судового розгляду судом не встановлено.

Однак з вищенаведеними висновками суду колегія суддів не погоджується, оскільки суд дійшов їх з неправильним застосуванням норм матеріального права, що вбачається з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що при виникненні у іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без "оформлення" припинення права будь-якими актами та документами. Вказана норма є імперативною і відступ від неї на підставі договору не допускається. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, оскільки має місце заміна сторони у зобов'язанні. Тобто у всіх випадках переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає у набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об'єкти.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, уклавши договір купівлі-продажу нежитлової будівлі: матеріального складу зі спорудами від 02.12.2016 року позивач ОСОБА_2 набув право власності на нежитлову будівлю: матеріальний склад зі спорудами за АДРЕСА_1 При цьому земельна ділянка загальною площею 0,9231 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташоване вказане нерухоме майно, перебувала в користуванні на умовах оренди у ОСОБА_3 на підставі договору оренди землі від 05.04.2013 року, укладеного між Гостролуцькою сільською радою та ОСОБА_3

Таким чином, враховуючи приписи ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, після укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі: матеріального складу зі спорудами від 02.12.2016 року до ОСОБА_2 разом з правом власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перейшло й право користування земельною ділянкою, на якій розташоване зазначене нерухоме майно, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача, а саме, на земельну ділянку загальною площею 0,9231 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходилась в користуванні у ОСОБА_3 на умовах оренди на підставі договору оренди землі від 05.04.2013 року, укладеного між Гостролуцькою сільською радою та ОСОБА_3

Тобто, у зв'язку з набуттям позивачем права власності на зазначене нерухоме майно відбулася заміна сторони у договорі оренди землі від 05.04.2013 року і новий власник нерухомості - ОСОБА_2, набув прав і обов'язків орендаря за вказаним договором.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання за ним права користування спірною земельною ділянкою з урахуванням приписів ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України на умовах та в обсязі, встановлених договором оренди від 05.04.2013 року, укладеним між Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області та ОСОБА_3

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Гостролуцької сільської ради № 245-21-07 від 29.01.2018 року "Про розірвання договору оренди земельної ділянки" та визнання недійсною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі від 05.04.2013 року, укладеної 01.02.2018 року між Гостролуцькою сільською радою та ОСОБА_3, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

З матеріалів справи вбачається, що на момент прийняття оскаржуваного рішення в силу ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі", ч. 2 ст. 120 ЗК України, ч. 1 ст. 377 ЦК України стороною договору оренди земельної ділянки від 05.04.2013 року фактично був позивач, а тому рішення Гостролуцької сільської ради № 245-21-07 від 29.01.2018 року, яким вирішено розірвати вказаний договір оренди на підставі заяви ОСОБА_3, права орендаря якого за договором оренди припинились з моменту відчуження ним у грудні 2016 року ОСОБА_2 нерухомого майна, безумовно порушує права позивача, як користувача зазначеною земельною ділянкою, а відтак це рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Таким чином, враховуючи, що з набуттям за договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 02.12.2016 року права власності на матеріальний склад зі спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 отримав і право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, ставши орендарем за договором оренди землі від 05.04.2013 року, укладена між Гостролуцькою сільською радою та ОСОБА_3 угода від 01.02.2018 року, якою розірвано вказаний договір оренди, порушує права позивача, як законного користувача зазначеної земельної ділянки.

Враховуючи викладене, угода про розірвання договору оренди землі від 05.04.2013 року, укладена 01.02.2018 року між Гостролуцькою сільською радою та ОСОБА_3, підлягає визнанню недійсною, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує законні права позивача.

З огляду на те, що вимоги позивача про визнання за ним права користування спірною земельною ділянкою, визнання незаконним і скасування рішення Гостролуцької сільської ради № 245-21-07 від 29.01.2018 року, а також визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди землі від 05.04.2013 року, укладеної 01.02.2018 року, є законними та обґрунтованими, в зв'язку із чим підлягають задоволенню, обґрунтованими є і вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.04.2018 року №40683932, прийнятого державним реєстратором Баришівської районної державної адміністрації Київської області Гарбуз О.В., та скасування державної реєстрації припинення іншого речового права, здійсненої 16.04.2018 року державним реєстратором Баришівської районної державної адміністрації Київської області Гарбуз О.В., оскільки ці вимоги є похідними від вищенаведених вимог ОСОБА_2, які підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки рішення судом ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, воно на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 11 грудня 2018 року - скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області щодо дострокового розірвання договору оренди землі б/н від 05.04.2013 року.

Визнати незаконним та скасувати рішення Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області від 29.01.2018 року №245-21-07 «Про розірвання договору оренди на земельну ділянку».

Визнати недійсною угоду про дострокове розірвання договору оренди землі б/н від 05.04.2013 року, укладену 01.02.2018 року між Гостролуцькою сільською радою та ОСОБА_3.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.04.2018 року №40683932, прийняте державним реєстратором Баришівської районної державної адміністрації Київської області Гарбуз О.В.

Скасувати державну реєстрацію припинення іншого речового права, здійснену 16.04.2018 року державним реєстратором Баришівської районної державної адміністрації Київської області Гарбуз О.В.

Визнати за ОСОБА_2 право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9231 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на умовах та в обсязі, встановлених договором оренди від 05.04.2013 року, укладеним між Гостролуцькою сільською радою Баришівського району Київської області та ОСОБА_3.

Стягнути з Гостролуцької сільської ради Баришівського району Київської області на користь ОСОБА_2 понесені ним по справі судові витрати на суму 12 334 грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: