Справа № 496/3789/18
Провадження № 2-о/496/3/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

присяжних: Іванов В.І., Рожкован О.М.,

за участю:

секретаря - Дигуляр А.С.,

представника заінтересованої особи Орган опіки та піклування Біляївської міської ради - Деордиця М.М.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опікунства, -

В С Т А Н О В И В :

Заявники звернулися до Біляївського районного суду Одеської області з вказаною заявою.

Заявники та їх представник не з`явилися до судових засідань, які було призначено на 19.11.2018 рік о 14:30 год., 03.12.2018 рік о 09.30 год., 31.01.2019 рік о 09.00 та 18.04.2019 рік о 10:00 год., хоча повідомлялися належним чином про час та місце слухання справи, про що свідчать довідки про доставку смс повідомлень (а.с 143, 155, 163).

В матеріалах справи наявні заяви від представника заявників про розгляд справи без його участі, але в подальшому жодних підтверджень щодо поважності причин неявки до судових засідань заявники та їх представник не надали, тому суд вважає, що зазначена поведінка заявників та їх представника сприяє затягуванню строків розгляду справи.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України суд визнає, що позивач не з`явився до суду повторно без поважних причин.

Вказані дії заявників та їх представника свідчать про втрату ними юридичної заінтересованості в розгляді справи.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим статтями 223, 257 ЦПК врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомлених заявників та їх представника, якщо від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання заявника з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 13, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опікунства - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявникам про їх право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Арешт накладений ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07.09.2018 року на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_4 - скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їй відповідної ухвали.

Суддя Буран В.М.

Присяжні: Іванов В.І.

Рожкован О.М.