Ухвала

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 372/4859/13-ц

провадження № 61-36392 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В. Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2015 року у складі судді Проць Т. В. та рішення апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Коцюрби О. П., Суханової Є. М., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Позовна заява мотивована тим, що 03 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 86 388 доларів 26 центів США, зі сплатою 11,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 03 серпня 2017 року.

03 серпня 2007 року на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, яка їй належить на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 квітня 2007 року.

ОСОБА_5, як позичальник, та ОСОБА_3, як майновий поручитель, взяті на себе зобов'язання не виконували, на вимоги банку не реагували, унаслідок чого станом на 24 вересня 2013 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 86 388 доларів 26 центів США, що еквівалентно 690 242 грн 16 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 43 687 доларів 21 цент США, заборгованість за відсотками у розмірі 17 124 долари 26 центів США, комісія у розмірі 4 760 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 16 673 долари 26 центів США, штраф (фіксована частина) у розмірі 31 долар 29 центів США, штраф (процентна складова) у розмірі 4 112 доларів 24 центи США.

З урахуванням викладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд у рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором від 03 серпня 2007 року у розмірі 86 388 доларів 26 центів США, що еквівалентно 690 242 грн 16 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 (вул. Радянська) у м. Українка Обухівського району Київської області шляхом його продажу банком з укладенням від імені іпотекодавця договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією цього правочину у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком усіх передбачених законодавством дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Також просило виселити відповідачів з вищевказаної квартири.

У квітні 2014 року ОСОБА_5, звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», який мотивовано тим, що банк в односторонньому порядку без його згоди підвищив процентну ставку з 11,04 % річних до 13,08 % річних за кредитним договором від 03 серпня 2007 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», чим порушив його права.

З урахуванням викладеного ОСОБА_5 просив суд визнати дії банку щодо зміни в односторонньому порядку умов кредитного договору від 03 серпня 2007 року у частині збільшення з 20 листопада 2008 року відсоткової ставки з 11,04 % річних на 13,08 % річних, неправомірними; зобов'язати банк скасувати зазначену підвищену відсоткову ставку; зобов'язати банк зменшити відсоткову ставку до 11,04 % річних за користування кредитними коштами й перерахувати відсоткову ставку.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2014 рокуу задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2014 року у частині відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Останнім рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03 серпня 2007 року у розмірі 634 001 грн 23 коп. звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Визначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, проте позичальник та майновий поручитель свої зобов'язання за спірним кредитним договором належним чином не виконали, унаслідок чого виникла заборгованість за цим договором, у рахунок погашення якої підлягає зверненню стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу банком, що відповідає умовам договору та Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 листопада 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_5 відхилена, рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 травня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 листопада 2015 року у частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Останнім рішенням апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволена частково. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2015 року у частині задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 03 серпня 2007 року у розмірі 43 687 доларів 24 центи США, що еквівалентно 349 060 грн 80 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 17 124 долари 26 центів США, що еквівалентно 136 822 грн 84 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 4 760 доларів США, що еквівалентно 38 032 грн, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за користування кредитом у межах строку позовної давності у розмірі 76 978 грн 38 коп., а всього 600 894 грн 02 коп. звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. У решті позову рішення Обухівського районного суду Київської області від 31 липня 2015 року залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що взяті на себе зобов'язання за кредитним договором відповідачі, як позичальник та майновий поручитель, належним чином не виконали, тому за цим договором утворилась заборгованість, у рахунок погашення якої підлягає зверненню стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу банком. Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, неможливе їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, а саме строків виконання грошового зобов'язання за спірним кредитним договором. Спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідає умовам договору, статтям 38, 39 Закону України «Про іпотеку».

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення по суті спору, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не визначено початкову ціну предмету іпотеки, у порушення положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», якими заборонено звертати стягнення на іпотечне майно, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу банком.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Установлено, що визначальним у даній справі є те, чи відноситься до способу судового захисту надання банку права продажу предмета іпотеки від імені іпотекодавця згідно з положеннями статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року справу № 205/578/14-ц (провадження № 61-10184 св 18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_10 - на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2016 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що колегія суддів Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з тих підстав, що вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, та вважає, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 205/578/14-ц (провадження № 61-10184 св 18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_10 - на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2016 року прийнята Великою Палатою Верховного Суду на розгляд (провадження № 14-48 цс 19), а у справі, яка переглядається, наявні подібні правовідносини, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, про визнання неправомірним підвищення процентної ставки до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 205/578/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

Ю.В. Черняк