Справа № 461/6255/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/2821/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Цяцяка Р.П.

секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулася із зазначеним позовом до ОСОБА_2 мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 проживає поверхом вище у квартирі №9 того ж будинку, та є власником квартири.

Вночі з 20 червня 2018 року на 21 червня 2018 року її квартиру було злито водою.

Причиною залиття було те, що в квартирі №9 на вул. Глібова7, де власник відповідач, зірвало з»єднувальний шланг від раковини з водопроводом, який при огляді мав тріщину.

Відповідно до висновку експерта №107-18я від 26 липня 2018 року залиття квартири №7 відбулося через міжповерхове перекриття з квартири №9 цього ж будинку, вартість відновлювального ремонту становить 51070 гривень.

За проведення експертизи позивачем сплачено 220 гривень. ОСОБА_2 того, вона понесла додаткові витрати по чистці килимів на суму 1050 гривень..

Розмір моральної шкоди оцінює у 100 000 гривень.

З урахуванням зазначених обставин позивач ОСОБА_4, на підставі ст.ст.16, 22, 23, 386, 1166, 1192 ЦК України просила:

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь 54 320 гривень заподіяної матеріальної шкоди та 100 000 гривень моральної шкоди.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд відмовив у задоволенні позову із посиланням на те, що акт про обстеження квартири був складений не належним чином, не дивлячись на те, згідно відповіді Галицької РА цей акт складений технічно правильно.

Вказує, що протиправність дій та причинно-наслідковий зв'язок між залиттям і діями відповідача встановлено як актом про обстеження квартири, так і висновком експерта №16/07-18я за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, складеного 26 липня 2018 року.

Також зазначає, що ОСОБА_2 допустив неналежне утримання свого майна, що спричинило залиття квартири, причинно-наслідковий зв'язок між розірваним водопровідним шлангом та залиттям (завданням шкоди) є доведений актом, висновком експерта, показами свідків та не заперечувалося самим відповідачем як власником майна, що вийшло з експлуатації.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в акті від 21 червня 2018 року не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи які допустили таке залиття.

Також суд першої інстанції вважав, що право власності на квартиру №9 по вул.Глібова у м. Львові хоч і перейшло до ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 01 червня 2018 року , однак в ніч з 20 на 21 червня 2018 року (на момент залиття квартири позивача) у даній квартирі проживав її колишній власник ОСОБА_6 та члени його сім»ї, які мали звільнити квартиру до 01 липня 2018 року.

З таким висновком суду погодитися не можна із наступних підстав.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, яких особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з частиною четвертою, п»ятою статті 319 ЦК України власність зобов»язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства,погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Стаття 322 ЦК України зобов»язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначено у ст.151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок (квартиру), зобов»язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник зобов»язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні пристрої, обладнання , що вийшли з ваду з його вини.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина друга статті 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавала шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов»язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. (ч.1 ст.1176 ЦК України).

Судом та матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири №9, що знаходиться поверхом вище у вказаному будинку з 01 червня 2018 року.

Зазначену квартиру громадянин США ОСОБА_2 придбав 01 червня 2018 року у ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу.

Як зазначено у п.8 договору купівлі-продажу право власності на квартиру виникає у покупця (ОСОБА_2) з дня державної реєстрації відповідно до закону (ст.334 ЦК України).

Державна реєстрація права власності покупця на вищезазначену квартиру проведена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 01червня 2018 року.

Вночі з 20 червня 2018 року на 21 червня 2018 року квартиру ОСОБА_4 було залито водою.

Згідно акту від 21 червня 2018 року складеного комісією, в складі майстра з експлуатації житлового фонду ЛКП «Княже місто» ОСОБА_8, слюсаря-сантехніка ОСОБА_9, причиною затоплення було те, що в квартирі №9 на вул.Глібова,7 де власником є ОСОБА_2 зірвано з»єднувальний шланг від раковини з водопроводом, який при огляді мав тріщину.

У квартирі №7, де власником є ОСОБА_4, залито: в кімнаті, під літ.7-4 частково стелю та стіну над дверима (пляма у вигляді струмочка); в кімнаті, під літ.7-5, залито стелю та на двох стінах є два потоки води (плями у вигляді струмочків) в кімнаті, під літ.7-6, залито частково стелю та на двох стінах такі ж плями у вигляді двох струмочків (а.с.30).

Допитана в якості свідка в суді першої інстанції майстер ЛКП «Княже місто» ОСОБА_10 показала, що 21 червня 2018 року позивачка звернулася в ЛКП «Княже місто», зазначила, що відбулося залиття її квартири. Працівники ЛКП «Княже місто» оглянули квартиру №9, яка розташована поверхом вище. Двері відкрив ОСОБА_11, який проживав та був зареєстрований у цій квартирі. Зазначила, що він визнав свою вину, пояснив, що зірвало шланг, з»єднаний з раковиною та водопровідною трубою. На підставі огляду встановлено, що шланг мав тріщину, і про це було зазначено в акті.

Як зазначено у висновку експерта №107-18я від 26 липня 2018 року, при візуальному огляді квартири №7 в будинку №7 на вул.Глібова у м. Львові було виявлено наявність слідів залиття в таких приміщеннях:

у житловій кімнаті, під літ.7-4, на стелі, сухі плями жовтого кольору до 0,35 кв.м та на стінах, під стелею, сухі плями і потьоки жовтого кольору площею до 0,4 кв.м;

у житловій кімнаті, під літ.7-5, на стелі, сухі плями жовтого кольору до 5,5 кв.м. та на стінах, під стелею, сухі плями і потьоки жовтого кольору площею до 4,8 кв.м. На стелі не світить люстра;

у житловій кімнаті, під. літ-7-6, на стелі, сухі плями жовтого кольору площею до 3,0 кв.м та на стінах, під стелею, сухі плями і потьоки жовтого кольору площею до 0,8 кв.м..

При вивченні наданих на дослідження документів та співставленні з результатами візуального огляду, а саме характеру і форм наявних слідів залиття встановлено, що залиття квартири №7 відбулося через міжповерхове перекриття з квартири №9 цього ж будинку.

Зазначене також стверджується наявними в матеріалах справи копіями фото фіксації квартири відповідача під час її огляду експертом (а.с.22-23)

Виходячи з наведеного та аналізуючи характер слідів замокання від залиття, для усунення їх наслідків необхідно провести внутрішні ремонтно-будівельні роботи по оздобленню приміщень, зокрема: у житловій кімнаті, під літ.7-4, площею 17,7 кв.м, у житловій кімнаті, під літ.7-5, площею 15,9 кв.м та у житловій кімнаті, під літ.7-6, площею 25,8 кв.м.

Вартість відновлювального ремонту, необхідного для ліквідування наслідків залиття квартири №7 в будинку №7 на вул.Глібова, становить 51070 гривень (а.с.21).

Системний аналіз зазначених доказів в їх сукупності дає підстави для висновку про те, що після реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 (після 01 червня 2018 року) новий власник квартири ОСОБА_2 в порушення вимог ч.ч.4,5 ст.319, ст.322 ЦК України, ст.151 ЖК України, ч.4 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не забезпечив справність внутрішньо квартирного сантехнічного обладнання, в результаті чого в ніч з 20 на 21 червня 2018 року в його квартирі було зірвано з»єднувальний шланг від раковини водопроводу, який, як виявилося мав тріщину.

Про причини залиття квартири ОСОБА_12 в ніч з 20 на 21 червня 2018 року розповів комісії ОСОБА_11, який, на той час, проживав, та був зареєстрований у квартирі відповідача ОСОБА_2.

Той факт, що на час складання акту комісії від 21 червня 2018 року не було власника квартири №9 ОСОБА_2 і він не підписував його, не може свідчити про недійсність даного акту.

В акті від 21 червня 2018 року який був складений уповноваженими особами ЛКП «Княже місто» вказані конкретні причини залиття квартири позивачки (розірвання шлангу раковини у квартирні поверхом вище), зазначено у якій квартирі це мало місце і хто власник даної квартири.

Отже, відповідач ОСОБА_2 допустив неналежне утримання свого майна, що спричинило залиття квартири ОСОБА_4, причинно-наслідковий зв'язок між розірваним водопровідним шлангом та залиттям (завданням шкоди) є доведений актом, висновком експерта, показами свідків та не заперечувалося самим відповідачем як власником майна, що вийшло з експлуатації.

Також необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність вини відповідача ОСОБА_2 у заподіянні шкоди позивачці ОСОБА_4 з тих підстав, що на момент залиття квартири позивачки у квартирі №9 проживав та користувався нею її колишній власник ОСОБА_6 та члени його сім»ї, які мали звільнити квартиру до 01 липня 2018 року.

Дійсно у п.10 договору купівлі-продажу квартири від 01 червня 2018 року зазначено, що ризик випадкового пошкодження квартири переходить до покупця (у даному випадку ОСОБА_2) з моменту передачі квартири. Продавець (ОСОБА_6Б.) зобов»язується звільнити квартиру провести повну оплату комунальних послуг, знятись з реєстраційного обліку разом з членами сім»ї та передати кварти Покупцю до 01 липня 2018 року.

Однак дана обставина не поширюється на правовідносини які виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в результаті заподіяння шкоди останній.

Позивач ОСОБА_4 правильно звернулася з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до власника квартири №9 в будинку по вул.Глібова 7 у м. Львові Криси ОСОБА_2 з вини якого їй запоно шкоду.

Згідно висновку експерта №107-18я від 26 липня 2018 року вартість відновлювального ремонту, необхідного для ліквідування наслідків залиття квартири №7 в будинку №7 на вул.Глібова, становить 51070 гривень.

За складання експертного висновку позивачка заплатила 2200 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №16/07-18 від 16 липня 2018 року, а також понесла додаткові витрати по чистці килимів на суму 1050 гривень, які були забруднені в результаті залиття квартири, що підтверджується рахунком №01/3007/18 від 30 липня 2018 року.

Разом розмір заподіяної майнової шкоди становить 54320 гривень, яку слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4

Діями відповідача ОСОБА_2 заподіяна моральна шкода ОСОБА_4

Внаслідок залиття квартири в ОСОБА_4 були порушені нормальні життєві зв»язки, остання змушена була зверталася за медичною допомогою у м. Львові до невролога (а.с.45), терапевта (а.с.46,47) та інших лікарів (попередній діагноз в силу вимог ст.286 ЦК України не розголошується).

Тому діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду в сумі 3000 гривень.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, характер немайнових витрат. Зокрема враховується стан здоров»я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу та ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд виходить із засад розумності виваженості та справедливості.

Вимоги позивачки про стягнення 100 000 гривень моральної шкоди є очевидно завищеними, належним чином не мотивовані, а тому моральна шкода в такому розмірі не може бути стягнута.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частковою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 54320 (п»ятдесят чотири тисячі триста двадцять) гривень матеріальної шкоди внаслідок залиття її квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 3 000 (три тисячі) гривень моральної шкоди.

В решті вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Приколота Т.І.

ОСОБА_13