Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 204/7443/16-ц

провадження № 61-14366св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., СімоненкоВ. М.,

Штелик С. П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року у складі судді Максюти Ж. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач - Дніпропетровська міська рада,

треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Наталія Дем'янівна,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У листопаді 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н. Д., про визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що вони є спадкоємцями за законом

ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 49/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Власником 51/100 частки вказаного домоволодіння на даний час є ОСОБА_6 ОСОБА_4 є чоловіком спадкодавця та прийняв спадщину шляхом подачі 07 вересня

2016 року заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. ОСОБА_5 є сином спадкодавця та прийняв спадщину фактично, оскільки проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент її смерті, й продовжує проживати у спадковому домоволодінні. Постановою приватного нотаріуса Іщенко Н. Д. від 27 жовтня 2016 року їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та свідоцтв про право власності на вказане нерухоме майно, у зв'язку з відсутністю у них документів, які підтверджують право власності, та роз'яснено право вирішити це питання у судовому порядку. Вказують, що спадкодавцю домоволодіння належало на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 1987 року. Згідно з Актом ідеальних часток від

05 січня 2005 року у фактичному користуванні померлої ОСОБА_8 знаходилось 49/100 часток цього домоволодіння, а саме: у житловому будинку А-1 - приміщення 1-2, 1-3; у житловій прибудові А2-приміщення 1-4; прибудова А'-1; ганок а'; сарай Д; літня кухня Е; сарай Ж; сарай З; убиральня К; погріб з шийкою И; огорожі № 4, 5, 9, 12, 13; водоколонка №15; у загальному користуванні: огорожа №10, мостіння І, всього на суму 17 976,00 грн. Рішенням виконкому Красногвардійської у м. Дніпропетровську ради від

08 лютого 2005 року № 36 було затверджено акт ідеальних часток між співвласниками вказаного домоволодіння з видачею нових свідоцтв, а саме за ОСОБА_8 - 49/100 частки від усього домоволодіння. Однак за життя ОСОБА_8 не отримала нове свідоцтво про право власності на 49/100 частки цього домоволодіння. Частка вказаного домоволодіння була придбана спадкодавцем під час перебування в шлюбі з ОСОБА_4

У зв'язку з викладеним просили визнати за ОСОБА_4 право власності на 37/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з наступного: у житловому будинку А-1 - приміщення 1-2, 1-3; у житловій прибудові А2-1 - приміщення 1-4; прибудова А'-1; ганок а'; сарай Д; літня кухня Е; сарай Ж; сарай З; убиральня К; погріб з шийкою И; огорожі № 4, 5, 9, 12, 13; водоколонка №15; у загальному користуванні: огорожа № 10, мостіння І, в порядку спадкування за законом; визнати за ОСОБА_5 право власності на 12/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з наступного: у житловому будинку А-1 - приміщення 1-2, 1-3; у житловій прибудові А2-1 - приміщення 1-4; прибудова А'-1; ганок а'; сарай Д; літня кухня Е; сарай Ж; сарай З; убиральня К; погріб з шийкою И; огорожі № 4, 5, 9, 12, 13; водоколонка №15; у загальному користуванні: огорожа №10, мостіння І, в порядку спадкування за законом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від

28 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 37/100 частин домоволодіння, за ОСОБА_5 право власності на 12/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з наступного: у житловому будинку А-1 - приміщення 1-2, 1-3; у житловій прибудові А2-1 - приміщення 1-4; прибудова А'-1; ганок а'; сарай Д; літня кухня Е; сарай Ж; сарай З; убиральня К; погріб з шийкою И; огорожі

№ 4, 5, 9, 12, 13; водоколонка №15; у загальному користуванні: огорожа

№ 10, мостіння І, в порядку спадкування за законом.

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 28 липня 2017 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_4, судовий збір у розмірі 5 167,50 грн.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_5, судовий збір у розмірі 1 722,50 грн.

У січні 2018 року Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2017 року.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня

2017 року повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини п'ятої статті 357 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що з 01 січня 2018 року представництво у суді апеляційної інстанції відповідно до статті

131-2 Конституції України та статті 60 ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, здійснюється виключно адвокатами. Апеляційна скарга Дніпровської міської ради на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2017 року підписана Луценко Н. В. До апеляційної скарги додана копія довіреності від 26 грудня 2017 року № 710-2342 на представництво інтересів Дніпровської міської ради. До апеляційної скарги не додані докази на підтвердження повноважень Луценко Н. В. як адвоката. Відповідно до пункту 1 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо: апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

У касаційній скарзі Дніпровська міська рада, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що Дніпровська міська рада є органом місцевого самоврядування, тому відповідно до абзацу 2 підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво їх інтересів повинно здійснюватися виключно адвокатами лише з 01 січня 2020 року.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувана Дніпровською міською радою ухвала суду апеляційної інстанції вказаним вимогам не відповідає, тому касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 37/100 частин домоволодіння, за ОСОБА_5 право власності на 12/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з наступного: у житловому будинку А-1 - приміщення 1-2, 1-3; у житловій прибудові А2-1 - приміщення 1-4; прибудова А'-1; ганок а'; сарай Д; літня кухня Е; сарай Ж; сарай З; убиральня К; погріб з шийкою И; огорожі

№ 4, 5, 9, 12, 13; водоколонка №15; у загальному користуванні: огорожа

№ 10, мостіння І, в порядку спадкування за законом.

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 28 липня 2017 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_4, судовий збір у розмірі 5 167,50 грн.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_5, судовий збір у розмірі 1 722,50 грн.

У січні 2018 року Дніпровська міська рада звернулась через свого представника Луценко Н. В., яка діяла на підставі довіреності, із апеляційною скаргою на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2018 року апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради на додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня

2017 року повернуто заявнику з тих підстав, що скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з підпунктом 18 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 01 січня 2018 року.

Повертаючи апеляційну скаргу особі, що її подала у січні 2018 року, суд апеляційної інстанції послався на підпункт 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України та помилково вважав, що з 01 січня 2018 року таку скаргу може подавати виключно прокурор або адвокат, не врахувавши, що її подав представник в інтересах Дніпровської міської ради, тобто органу місцевого самоврядування, представництво якого у суді повинно здійснюватися виключно прокурорами або адвокатами лише з 01 січня 2020 року (абзац

2 підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України).

Висновок апеляційного суду ґрунтується на неправильному тлумаченні підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, що призвело до ухвалення судового рішення з порушенням норм Конституції України й ЦПК України та безпідставно позбавило відповідача права апеляційного оскарження рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не може вважатись законною й обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 січня

2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик