Справа № 493/708/18
Провадження № 2/493/30/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник за довіреністю Кіріченко В.М. позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 10.05.2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 (на той момент ОСОБА_1) було укладено договір № б/н на отримання кредиту у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 27.03.2018 року має заборгованість у розмірі 28 298,81 грн., яка складається з наступного:

- 3 851,41 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 19 530,47 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3 093,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1 323,75 грн. - штраф (процентна складова).

В добровільному порядку відповідач не погашає борг, не дивлячись на неодноразові нагадування зі сторони банку, тому представник позивача змушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що повністю заперечує проти позову та вважає, що вимоги позивача незаконні та необґрунтовані, а також у позивача відсутнє право на звернення до суду у зв`язку із нікчемністю кредитного договору б/н від 10.05.2011 року та спливу строку позовної давності.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. (ч. 2 ст. 247 ЦПК України)

Розглянувши справу, оцінивши докази, дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступне.

10.05.2011 року ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву № б/н, про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 10), в результаті чого 10.05.2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 (на той момент ОСОБА_1) було укладено договір № б/н на отримання кредиту у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 %, що підтверджується Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 55 днів» (а.с. 11), на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до довідки № 30.1.0.0/2-20180410/943 від 06.12.2018 року клієнт ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 10.05.2011 року, отримала картку НОМЕР_5 із строком дії до останнього дня 05.2015 року. (а.с. 96, 125, 139)

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання Банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладені Договори сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Банк умови кредитного договору виконав в повному обсязі, про що свідчать розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 10.05.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 27.03.2018 рік. (а.с. 7-9), виписка по карті НОМЕР_5 за період з 10.05.2011 року по 27.03.2018 року. (а.с. 84-86, 103-105, 120-122, 134-136)

ОСОБА_1 , отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зобов`язалася слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7. Договору та погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених кредитним договором.

В свою чергу, ОСОБА_1 , відмовилася належним чином виконувати умови кредитного договору, а саме регулярно сплачувати чергові щомісячні платежі, у зв`язку з чим станом на 27.03.2018 року має заборгованість у розмірі 28 298,81 грн., яка складається з наступного:

- 3 851,41 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

- 19 530,47 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3 093,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1 323,75 грн. - штраф (процентна складова).

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як визначено ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

10.05.2011 року ОСОБА_1 подала до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» письмову Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Як зазначено в тексті заяви, підписаної ОСОБА_1 кредитний договір складається із заяви разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку. Банк ознайомив ОСОБА_1 з умовами надання кредиту, остання погодилася на укладання договору саме в такій формі та саме на запропонованих банком умовах, про що свідчить її підпис в заяві позичальника.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги доводи відповідача про нікчемність кредитного договору, у зв`язку з тим, що вона не ознайомлювалась та не підписувала «Умови та правила надання Банківських послуг».

Згідно положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач у своєму відзиві посилається на те, що 10.09.2012 року був останній внесок коштів на картку в рахунок погашення кредиту і вважає, що саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності, і тому на момент звернення позивача до суду 17.04.2018 року позовна давність тривалістю в три роки закінчилася, і саме на цій підставі в задоволенні позову повинно бути відмовлено.

Однак, судом встановлено, що терміном виконання зобов`язання є останній день строку дії картки відповідача за НОМЕР_5 , тобто 05.2015 року.

Крім того, Верховний Суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов`язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, зазначаючи, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Відповідно до п.1.1.7.43. Договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дії Договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявності у клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед Банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, по перевиплаті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбаченим Договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Всупереч зазначеним вимогам ОСОБА_1 порушила умови Договору, не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, тобто не погасила кредит, не сплатила відсотки та комісію за користування кредитом, у зв`язку з чим, позов в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 3 851,41 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 19 530,47 грн., та заборгованість за пенею та комісією в розмірі 3 093,18 грн. - підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафів, відповідно до Умов надання банківських послуг п. 2.1.1.7.6, у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1 323,75 грн. (процентна складова), то такі вимоги суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17.

Тому, з метою недопущення застосування накладення на позичальника подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те ж саме порушення, суд вважає, що у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» штрафів, нарахованого у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1 323,75 грн. (процентна складова) слід відмовити.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у рахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 10.05.2011 року підлягає стягненню заборгованість у розмірі 26 475,06 грн., з яких 3 851,41 грн. - тіло кредиту; 19 530,47 грн. - відсотки за користування кредитом; 3 093,18 грн. - пеня та комісія.

Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню сума понесеного та документально підтвердженого судового збору в сумі 1762,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись України, ст. ст. 12, 13, 80, 95, 141, 258, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Балтським РВ ГУ МВС України в Одеській обл. від 12.01.2012 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження якого: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д), , рах. НОМЕР_4 (для погашення заборгованості та судових витрат ), МФО № 305299, заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.05.2011 року у розмірі 26 475,06 грн., з яких 3 851,41 грн. заборгованість за тілом кредиту; 19 530,47 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3 093,18 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 16.04.2019 року.

С У Д Д Я