Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/25/19
Провадження №2/433/351/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

17.04.2019 року, смт Троїцьке

Троїцький районний суд Луганської області у складі: головуючого - судді Суського О.І., за участю секретаря судового засідання - Яковлєвої В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «УКРГАЗБАНК» (далі ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК»), від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов до Троїцького районного суду Луганської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17 липня 2008 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №Ф-864, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 20 000,00 доларів США, зі сплатою 14,9% річних за користування кредитом, з остаточним поверненням кредиту не пізніше 16 липня 2038 року. Однак відповідач у визначений договором строк зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 12 грудня 2018 року виникла заборгованість в сумі 17 615,34 доларів США, яка складається з: 15 670,38 дол США простроченої заборгованості по тілу кредиту; 1 944,96 дол США заборгованості по процентах, нарахованих на суму поточної заборгованості за період з 01.07.2014 по 30.04.2015. Виниклу заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також просить покласти на нього судові витрати.

В судове засідання сторони не зявились.

Представник ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» у позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення повітсок про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на сторінці Троїцького районного суду Луганської області. Заперечень на позов не надали.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступне.

17 липня 2008 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №Ф-864, згідно якого позичальник отримав грошові кошти в розмірі 20 000,00 дол США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,9% річних, з остаточним терміном повернення не пізніше 16 липня 2038 року (а.с. 19-22).

У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п 5 п. 3.2.5 Кредитного договору від 17.07.2008 року, банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань позичальника у разі порушення строків/термінів сплати будь-яких платежів за цим договором, в тому числі сплати процентів, комісій, повного/часткового повернення кредиту та інших платежів, передбачених договором.

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_3 належно не виконував свої зобов'язання за кредитним договором №Ф-864 від 17 липня 2008 року, внаслідок чого станом на 17.07.2008 року виникла заборгованість яка становить 15 670,38 дол США та складається з: 15 670Ю38 заборгованості по тілу кредиту; 1 944,96 дол США заборгованості по процентах, нарахованих на суму поточної заборгованості за період з 01.07.2014 по 30.04.2015.(а.с.6).

При цьому суд враховує правову позицію ВСУ у справі за № 6-284цс17, відповідно до якої Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №Ф-864 від 17.07.2008 року, в сумі 17 615,34 дол США, що в гривневому еквіваленті станом на 17.04.2019 року - 26.6875 грн за 1 дол США становить 470 109,39 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з оригіналом платіжного доручення №6601-3439 від 21 грудня 2018 року при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 7 321,82,00 грн (а.с.5).

Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 7 321,82 грн .

На підставі викладеного, ст. 526, 610-612,625,628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-80, 141, 258-260, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «УКРГАЗБАНК» (вул.Єреванська, б. 1, м.Київ, ) до ОСОБА_2 (кв.Волкова, б. 32, кв. 26, м.Луганськ, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (кв.Волкова, б. 32, кв. 26, м.Луганськ, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «УКРГАЗБАНК» (вул.Єреванська, б. 1, м.Київ, ) заборгованість за кредитним договором №Ф-864 від 17 липня 2008 року в сумі 17 615 (сімнадцять тисяч шістсот п'ятнадцять) доларів США 34 центи, що еквівалентно 470 109 (чотириста сімдесят тисяч сто девять) гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (кв.Волкова, б. 32, кв. 26, м.Луганськ, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «УКРГАЗБАНК» (вул.Єреванська, б. 1, м.Київ, ) суму судового збору в розмірі 7 321 (сім тисяч триста двадцять одну) гривню 82 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Луганського апеляційного суду через Троїцький районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення із урахуванням п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.І.Суський.

17.04.19