ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Київ

справа № 355/1286/18

провадження № 22-ц/824/101/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Пітенко І.Ю.

сторони :

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 16 листопада 2018 року у складі судді Лисюка О.Д., повний текст складений 16.11.2018 року,

встановив:

У вересні 2018 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором б/н від 07 липня 2011 року у розмірі 11 726 грн. 46 коп., яка складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 6 437 грн. 10 коп., заборгованості за пенею в розмірі 6 082 грн. 11 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована складова), 534 грн. 59 коп. (процентна складова).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву б/н від 07 липня 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В наслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором утворилась заборгованість.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 16 листопада 2018 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням АТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанціїчерез порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалите нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги банк зазначає, що відповідач не приймав участі у розгляді справі, заперечень проти позову не подавав, розмір обчисленої банком заборгованості, в тому числі нарахованих відсотків, не оспорював, факт укладення договору, отримання кредитних коштів, ознайомлення з Умовами та правилами, Тарифами банку не заперечував, власного розрахунку заборгованості по процентам не навів.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 не надходив.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 07 липня 2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Даний кредитний договір укладено шляхом підписання ОСОБА_2 анкети заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої останній погодився, що вказана заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг (а. с. 13).

Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6. Умов і правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку.

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Крім того, сторонами додатково було погоджено та підписано відповідачем довідку від 07 липня 2011 року про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду», з якої вбачається наступні відомості: тип катки - VasterCard Mass, тип кредитної лінії - поновлювальна, пільговий період 55 днів, валюта карти - гривня, базова % ставка - 2,5% на місяць, розмір щомісячного платежу - 7% від заборгованості, строк внесення щомісячного платежу - до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір пені та штрафу за порушення умов договору (а. с. 14).

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 26 червня 2018 року утворилась заборгованість в сумі 11 726,46 грн., яка складається з заборгованості по процентам за користуванням кредитом в розмірі 6 437,10 грн., пені в розмірі 6 082,11 грн., а такожштрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована складова), 534,59 грн. (процентна складова).

Залишаючи позов АТ КБ «Приватбанк» без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що Умови і правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а отже, позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме надані суду Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мала на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

При оформленні анкети-заяви на отримання кредиту, що була підписана ОСОБА_2 і зазначений факт не спростовано ним, вказано, що заява разом з Пам'яткою, Умовами і Правилами надання банківський послуг, а також Тарифами складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

Укладання договору здійснюється за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору в такій формі чинному законодавству не суперечить.

Згідно із визначенням, яке міститься в ст.633 ЦК України, договори, які укладаються Банком з фізичними особами, є публічними. Також частинами 2 та 3 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.

Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема, розрахунком заборгованості (а.с. 9-12), випискою з картки (а.с. 65-70), довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на відповідача, підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за ОСОБА_2 заборгованості внаслідок неналежного виконання ним своїх обов'язків по сплаті кредиту, помилковим є висновок суду щодо відмови у задоволенні позову банку.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається що позивачем надано достатні та належні докази щодо обґрунтованості своїх позовних вимог, натомість відповідачу було надано змогу надати свій відзив чи заперечення на спростування позовних вимог, однак відповідач таким правом не скористався.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивачем належними та достатніми доказами доведено існування між сторонами кредитних правовідносин, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, існування заборгованості, що нарахована відповідно до умов існуючого договору, отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 16 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 07.07.2011 року станом на 26.06.2018 року у розмірі 11726,46 грн., з яких: сума нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 6437,10 грн., сума нарахованої пені у розмірі 6082,11 грн., штраф у розмірі 1034,59 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 3405 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді :