Справа № 127/3143/19
Провадження № 2/127/439/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08.04.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третіх осіб : ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 являються батьками неповнолітньої ОСОБА_7 Третя особа ОСОБА_3 являється батьком позивача та третіх осіб ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Станом на 2007 рік сторони проживали та були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, яку вирішили приватизувати.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 07.03.2007 року за № №322 квартира була передана в спільну часткову власність в рівних долях по 1/6 частині кожному з них і їм було видано Свідоцтво про право власності на житло серії ЯЯЯ №775345, згідно якого квартира належить позивачу по справі ОСОБА_1 та членам її сімї: ОСОБА_7 та третім особам ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Право спільної часткової власності на квартиру зареєстровано в КП ВО ОБТІ і записано в реєстрову книгу №734 за реєстровим №1772/74706.

Всі співвласники квартири, крім ОСОБА_6 до даного часу зареєстровані в цій квартирі. Їхні частки у спільній частковій власності на квартиру є ідеальними, реальний розподіл не проводився, порядок користування конкретними частками квартири між співвласниками не встановлений.

Позивач являється відповідальним власником квартири і на його імя в ПП «Бокуд» на дану квартиру відкритий особистий рахунок №2014.

Відповідач по справі ОСОБА_2 являється колишнім чоловіком однієї із співвласниць квартири третьої особи ОСОБА_5 Вони зареєстрували шлюб 21.07.2007 року і при реєстрації шлюбу дружина змінила своє дівоче прізвище «Сулима» на прізвище чоловіка «Керімова». Відповідач вселився в квартиру на правах члена сімї співвласниці квартири і 11.07.2007 року був в ній зареєстрований.

Однак, спільне життя у подружжя ОСОБА_5 не склалось і 30.06.2015 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області шлюб був розірваний. Ще до офіційного розірвання шлюбу подружні стосунки були припинені, оскільки в листопаді 2014 року відповідач забрав всі свої речі, виїхав з квартири, покинувши дружину і дітей та повернувся в Азербайджан.

Тобто, вирішити питання із зняттям відповідача з реєстрації в квартирі в позасудовому порядку неможливо, оскільки його місцеперебування невідоме та жодного звязку з ним немає.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з тих же підстав, що зазначені в позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов до суду не подав.

Треті особи надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 являються батьками неповнолітньої ОСОБА_7 Третя особа ОСОБА_3 являється батьком позивача та третіх осіб ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Станом на 2007 рік сторони проживали та були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, яку вирішили приватизувати.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради від 07.03.2007 року за № №322 квартира була передана в спільну часткову власність в рівних долях по 1/6 частині кожному з них і їм було видано Свідоцтво про право власності на житло серії ЯЯЯ №775345, згідно якого квартира належить позивачу по справі ОСОБА_1 та членам її сімї: ОСОБА_7 та третім особам ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Право спільної часткової власності на квартиру зареєстровано в КП ВО ОБТІ і записано в реєстрову книгу №734 за реєстровим №1772/74706.

Всі співвласники квартири, крім ОСОБА_6 до даного часу зареєстровані в цій квартирі. Їхні частки у спільній частковій власності на квартиру є ідеальними, реальний розподіл не проводився, порядок користування конкретними частками квартири між співвласниками не встановлений.

Позивач являється відповідальним власником квартири і на його імя в ПП «Бокуд» на дану квартиру відкритий особистий рахунок №2014.

Відповідач по справі ОСОБА_2 являється колишнім чоловіком однієї із співвласниць квартири третьої особи ОСОБА_5 Вони зареєстрували шлюб 21.07.2007 року і при реєстрації шлюбу дружина змінила своє дівоче прізвище «Сулима» на прізвище чоловіка «Керімова». Відповідач вселився в квартиру на правах члена сімї співвласниці квартири і 11.07.2007 року був в ній зареєстрований.

Однак, спільне життя у подружжя ОСОБА_5 не склалось і 30.06.2015 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області шлюб був розірваний. Ще до офіційного розірвання шлюбу подружні стосунки були припинені, оскільки в листопаді 2014 року відповідач забрав всі свої речі, виїхав з квартири, покинувши дружину і дітей та повернувся в Азербайджан.

В судовому засіданні встановлений факт непроживання відповідача ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_1, проте він залишається зареєстрованим за цією адресою.

Згідно із ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімї і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно з ч.1 ст.151 ЖК УРСР громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок, зобовязані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно з ч.1 ст.156 ЖК УРСР члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Положеннями ч. 3 ст.156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника будинку зобовязані дбайливо ставитися до жилого будинку та брати участь у витратах по утриманню будинку і придомової території та проведенню ремонту.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, доведеним.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивач не наполягала на стягненні витрат із сплати судового збору з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 150, ч.1 ст.151, ч.1, ч.3 ст.156 ЖК УРСР, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації : АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 15.04.2019 р.

Суддя