Справа № 342/863/18
Провадження № 2/342/70/2019
08 квітня 2019 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Ничик Г.І.,
з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., представника позивачки адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_1, до ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник - адвокат ОСОБА_1, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4, в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Галицька, 42 в с. Монастирок Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва на право власності на жилий будинок від 10.05.1990 головою колгоспного двору по вул. Леніна, 45 (теперішня назва вул. Галицька, 42) в с. Монастирок Городенківського району Івано-Франківської області була ОСОБА_5. За вказаним домогосподарством закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га. За заповітом ОСОБА_5 все своє майно заповіла своїй дочці - позивачці. ОСОБА_5 померла 26.10.2014. Після її смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою. На момент смерті матері позивачка проживала з нею у спадковому житловому будинку. Як спадкоємець, який прийняв спадщину, позивачка звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Проте нотаріус їй відмовив у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що не визначені частки в господарстві між членами бувшого колгоспного двору. Технічним паспортом на житловий будинок стверджено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який належав ОСОБА_5, знаходиться по вул. Галицька, 42 в с. Монастирок, Городенківський район, Івано-Франківська область, його інвентаризаційна вартість будинку становить 149705 грн.
В судовому засіданні представник позивачки - адвокат ОСОБА_1 підтримав позов з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити.
Представник ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився. ОСОБА_3 сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, не заперечує щодо задоволення позову.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів.
Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.
Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.
З копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10 травня 1990 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 20 березня 1990 р., слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований в с. Монастирок по вул. Леніна за № 45, дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5.
Довідка № 1328, видана 19.04.2018 виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району свідчить, що вул. Леніна, 45 в с. Монастирок перейменовано на вул. Галицька, 42.
Копія виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8522 від 24.04.2018, видана згідно архівних даних Коломийського МБТІ станом на 31.12.2012 свідчить, що в реєстровій книзі під реєстровим № 52 за ОСОБА_5, як головою колгоспного двору, зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Галицька, 42 в с. Монастирок Городенківського району згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 10.05.1990 на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 20.03.1990.
Станом на 15.04.1991 в житловому будинку в с. Монастирок по вул. Леніна (теперішня Галицька, 42) були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5, 1935 р.н, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується довідкою № 131, виданою 19.04.2018 виконкомом ОСОБА_3 сільської ради.
За заповітом, посвідченим 18 квітня 2012 р. секретарем виконкому ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району, зареєстрованим в реєстрі за № 9, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька с. Монастирок, належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, житловий будинок, господарські споруди і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, в т.ч. земельну ділянку, земельний пай, які розміщені в с. Монастирок, - заповіла своїй дочці ОСОБА_2 за умови утримання її до смерті. Заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 54352301, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39729182, виданою 25.02.2015 Городенківською районною державною нотаріальною конторою.
ОСОБА_5 померла 26.10.2014 у віці 78 років в с. Монастирок Городенківського району, актовий запис № 18 від 28 жовтня 2014 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 197191, виданого 28 жовтня 2014 року ОСОБА_3 сільською радою. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.
ОСОБА_5 на день смерті (26.10.2014) проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4; разом з нею проживали і вели спільне господарство: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується довідкою № 213, виданою 18.07.2018 виконкомом ОСОБА_3 сільської ради.
Про те, що позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, є дочкою ОСОБА_5 свідчить копія повторного свідоцтва про народження серії ІІ-НМ № 417178, виданого 10 березня 1983 року, запис за № 5 від 31 березня 1974 р. в книзі реєстрації актів про народження.
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Із копії спадкової справи № 37/2015, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою на виконання ухвали суду від 25 жовтня 2019 р., встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка померла 26 жовтня 2014 р. Їй 03 вересня 2015 р. видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстровані в реєстрі за № 734 та № 736, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 0,3590 га та 0,6729 га, розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району, що належали спадкодавцю на підставі Державних актів на право власності на землю відповідно: серії ІФ № 024298 та серії ІФ № 024299.
Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обовязкову частку в спадщині ОСОБА_5, - судом не встановлено. До складу спадщини ОСОБА_5 входить також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Галицька, 42 в с. Монастирок Городенківського району Івано-Франківської області.
Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 № 1027/02-31 від 22 травня 2018 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 26 жовтня 2014 р., на житловий будинок № 42 по вул. Галицька в с. Монастирок Городенківського району Івано-Франківської області з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого була ОСОБА_5, відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 р., належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.
З копії технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок, складеного 08.05.2018, встановлено, що житловий будинок збудований в 1963 р., господарські будівлі та споруди в 1963, 1970 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 149705 грн. За господарством по вул. Галицька, 42 в с. Монастирок рахується земельна ділянка площею 0,60 га, а саме: 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, 0,35 га для ведення особистого селянського господарства, що стверджується довідкою № 214, виданою 18.07.2018 виконкомом ОСОБА_3 сільської ради.
Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_5, фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними.
Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_5, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Галицька, 42 в с. Монастирок Городенківського району Івано-Франківської області судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.
На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Галицька, 42 в с. Монастирок Городенківського району Івано-Франківської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_2 - вул. Галицька, 42, с. Монастирок, Городенківський район, Івано-Франківська область; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 - вул. Чорновола, 12, с. Раковець, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Місцезнахождення відповідача ОСОБА_3 сільської ради - с. Лука, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 18.04.2019.

Суддя: Ничик Г. І.