справа № 361/6968/17
провадження № 2-др/361/4/19
18 квітня 2019 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення,
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року, що набрало законної сили, у задоволенні даного позову відмовлено.
Згідно із ч. 4 ст. 270 ЦПК України питання про ухвалення у справі додаткового рішення судом вирішується без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши заяву відповідача ОСОБА_3 про ухвалення у справі додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та дійшов наступних висновків.
24 квітня 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментівбуло ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.
Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та постановлено стягувати із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_4 аліменти на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1860 грн., щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
14 травня 2018 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд вказаного вище заочного рішення суду.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2018 року зазначене заочне рішення скасовано, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
12 листопада 2018 року Броварським міськрайонним судом Київської області у даній цивільній справі ухвалено рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на дитину.
Постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року вказане рішення суду першої інстанції від 12 листопада 2018 року залишено без змін та воно набрало законної сили.
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно із ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
У ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах розяснив, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При ухваленні 12 листопада 2018 рокурішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на дитину питання щодо розподілу понесених ОСОБА_3 судових витрат у цій справі суд не вирішував, за відсутності поданої відповідачем відповідної заяви.
Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_3 у даній справі було понесено судові витрати в розмірі 352 грн. 40 коп. за подачу нею до суду заяви про перегляд ухваленого у цій справі заочного рішення від 24 квітня 2018 року.
Суд вважає, що оскільки рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, тому є всі підстави для ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення з позивача ОСОБА_4 на користь відповідача ОСОБА_3 сплаченого судового збору у зазначеному вище розмірі.
За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Аналізуючи наведені норми процесуального закону, суд дійшов висновку, що склад і розмір судових витрат, повязаних з розглядом справи, входять до предмету доказування та вони мають бути подані до суду до ухвалення рішення у справі.
На підтвердження понесених судових витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки), інші документи, що підтверджують судові витрати.
Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі розяснив, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року), воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.
Із матеріалів справи видно, що будь-яких вимог щодо стягнення з ОСОБА_4 судових витрат, понесених ОСОБА_3, зокрема, витрат на правничу допомогу, компенсацію витрат на переїзд представників для ознайомлення з матеріалами справи та їхню участь в судових засіданнях, витрат за відрив останніх від звичайних занять, з приводу яких до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідач у ході розгляду справи не заявляла, докази суду щодо цих витрат не надавала, у судовому засіданні обставини справи щодо таких вимог судом не зясовувалися та відповідні докази не досліджувалися.
Згідно із вимогами ч. 5 ст. 270 ЦПК України за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суд може ухвалити додаткове рішення або постановити ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення, які може бути оскаржено.
Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем ОСОБА_3 та її представником ОСОБА_5 суду не було надано відповідних доказів на підтвердження понесених судових витрат у справі, крім сплати судового збору за подачу заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню частково, лише у частині стягнення з позивача на користь відповідача сплаченого судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. Підстав для ухвалення додаткового рішення в іншій частині судом не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 141, 246, 259, 260, 270 ЦПК України, суд
Заяву задовольнити частково.
Резолютивну частину рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментівпісля абзацу першого доповнити новим абзацом наступного змісту.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.
В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.