Провадження№2/235/860/19
Справа №235/1606/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області, про визнання права забудовника внаслідок спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради Донецької області, про визнання права забудовника внаслідок спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 18.03.2018 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: м. Родинське, вул.. Шахтарська,3. Він як спадкоємець звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 28.02.2019 року нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю реєстрації житлового будинку та документу, підтверджуючого його введення до експлуатації. Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 18.03.2018 року всі права забудовника, в тому числі право здачі та введення об»єкта нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності на всі споруди, які розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Родинське Донецької області, вул.. Шахтарська, 3.

В судове засідання позивач не зявився, просив справу слухати у його відсутність ( а. с. 30).

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, просив справу слухати без участі представника. ( а. с. 28).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.03.2018 року помер батько позивача ОСОБА_3 ( а. с. 4,5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: м. Родинське, вул.. Шахтарська,3

Вказаний житловий будинок належав спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.1975 року ( а. с. 6,7).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив перебудову житлового будинку у 1977 році ( а. с. 12, 14-15), є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Покровськ, вул.. Шахтарська, 3, що підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 746907 ( а. с. 8).

Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_4 10.03.2011 року, ОСОБА_3 все своє майно, у тому числі житловий будинок, що розташований за адресою: м. Родинське, вул.. Шахтарська, 3, заповів ОСОБА_1 ( а. с. 9).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.02.2019 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю реєстрації житлового будинку та документу, підтверджуючого його введення до експлуатації. ( а. с. 17).

Згідно листа державного нотаріуса ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_3 відкрита спадкова справа за № 158/2018 від 17.05.2018 року, із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся син померлого ОСОБА_1; свідоцтво про право на спадщину не видавалось ( а. с. 22).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на ново строєне нерухоме майно ( житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а і обєкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти не є обєктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Вищезазначені правові позиції викладені в постанові № 6-130 цс13 від 04.12.2013 року.

До завершення будівництва ( створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва ( створення майна).

Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України « Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотраріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року та іншими нормативними актами.

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з»ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Відповідно до пунктів 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у приват-ній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, збудовані на відве-деній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах. Право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в екс-плуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Судом встановлено, що спадковий житловий будинок був перебудований після його придбання, у 1977 році, що підтверджується технічним паспортом.

Доказів щодо введення будинку до експлуатації або наявності державної реєстрації суду не надано.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, в то в разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок був придбаний ОСОБА_3 21.02.1975 року, у 1977 році була здійснена його перебудова, а з 1980 -1986 здійснено будівництво по господарських споруд , що підтверджено звідним актом ( а. с. 14-15); спадкодавець є власником земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок ( а. с. 8).

Оскільки позивачем прийнята спадщина після смерті ОСОБА_3, який здійснив перебудову житлового будинку, що розташований за адресою: м. Родинське, вул.. Шахтарська,3, проте здійснив введення його до експлуатації, не зареєстрував його,суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про переведення на нього права забудовника після смерті ОСОБА_3, який помер 18.03.2018 року, у тому числі права здачі та введення обєкту нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на державну реєстрацію права власності на споруди, які розташовані на земельній ділянці за адресою: Донецька обл. м. Родинське, вул. Шахтарська,3.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 375,376, 1216, 1268 ЦК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268 ЦПК України, суд, --

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області, про визнання права забудовника внаслідок спадкуваннязадовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, який помер 18 березня 2018 року всі права забудовника, в тому числі права здачі та введення об»єкту нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності на ім»я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на державну реєстрацію права власності на споруди, які розташовані на земельній ділянці за адресою: Донецька обл. м.Родинське, вул.Шахтарська,3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 18.04.2019 року.

Суддя: