Ухвала

12 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 663/2010/18

провадження № 61-6650ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча» про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча» (далі - СТОВ «Заповіт Ілліча»), обґрунтовуючи його тим, що він був власником майнового сертифікату СТОВ «Заповіт Ілліча», серії НОМЕР_4 на загальну суму 8 937,00 грн.

Рішенням загальних зборів пайовиків СТОВ «Заповіт Ілліча» від 16 лютого 2004 року в натурі в рахунок майнового паю позивачу виділений автомобіль ГАЗСАЗ - 3507, державний номерний знак НОМЕР_3, номер двигуна - НОМЕР_1, номер шасі - НОМЕР_2, 1991 року випуску.

Згідно з наказом директора СТОВ «Заповіт Ілліча» від 21 квітня 2004 року, № 14 «Про зняття з обліку техніки», транспортний засіб підлягав зняттю з обліку підприємства, проте наказ не був виконаний.

Повторний наказ «Про зняття з обліку техніки» № 4 виданий відповідачем 16 травня 2018 року, на виконання якого у той же день виписана накладна № 2 на отримання автомобіля та підписаний сторонами акт приймання-передачі, відповідно до якого позивач отримав в натурі транспортний засіб, та який 29 травня 2018 року був знятий з обліку в регіональному сервісному центрі Автономної Республіки Крим та м. Севастополь Міністерства внутрішніх справи України, про що видана відповідна облікова картка № НОМЕР_5 та анульований технічний талон.

Однак, ОСОБА_2 не може зареєструвати автомобіль на своє ім'я у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа, у видачі якого директор СТОВ «Заповіт Ілліча» відмовляє.

Позивач просив визнати за ним право власності на вказаний автомобіль, оскільки іншим шляхом він не може реалізувати своє право власності на майно.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року позов задоволено у повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль: тип тз/кузову - вантажний/самоскид, марка - ГАЗ-САЗ, модель - 3507, VIN - НОМЕР_2, номер шасі - НОМЕР_6, номер двигуна - НОМЕР_7, попередній державний номер - НОМЕР_3, 1991 року випуску.

Стягнуто з СТОВ «Заповіт Ілліча» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704,80 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5 300,00 грн.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року скасовано та прийнято у справі нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи,ціну позову, яка не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,значення справи для сторін і суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судове рішення, яке оскаржується, прийняте у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Херсонського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заповіт Ілліча» про визнання права власності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв