Справа № 364/1243/18
Провадження № 2/364/31/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю:

Позивача та Відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1,

до ОСОБА_2,

про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 16.10.2018 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якій Позивач просить суд стягнути з Відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, 2003 р.н., ОСОБА_4, 2004 р.н., ОСОБА_3, 2008 р.н., та ОСОБА_5, 2012 р.н., у розмірі 50 відсотків (1/2 частини) всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначила, що вони з Відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.04.2003 р. до 31.01.2018 р.; у шлюбі в них народилися четверо названих вище дітей. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей; добровільно виділяти кошти на їх утримання відмовляється, інтересами дітей не цікавиться.

Ухвалою суду від 26.11.2018 р. відкрито провадження в справі, вирішено питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, Відповідачеві встановлено строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, призначено підготовче судове засідання на 20.12.2018 р., відкладене на 16.01.2019 р. за клопотанням Відповідача, який не отримав вчасно копію позову та у висловив намір подати зустрічний позов з метою відібрання дітей у Позивача, проте в подальшому письмових заперечень та/або інших клопотань, заяв до суду не подавав. Ухвалою суду від 16.01.2019 р. справу призначено до судового розгляду на 07.02.2019 р.; ухвалою суду від 07.02.2019 р. провадження в справі було зупинено на підставі пункту 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до припинення перебування Відповідач у складі Збройних Сил України, що залучені до проведення антитерористичної операції; ухвалою суду від 13.03.2019 р. провадження в справі поновлено та призначено судовий розгляд на 17.04.2019 р.

У судовому засіданні 17.04.2019 р. Позивач підтримала позов, просила задовольнити її позовну вимогу про стягнення аліментів на їх спільних з Відповідачем чотирьох дітей, яким зараз 15 років, 14 років, 10 років та 6 років. Додатково з огляду на заперечення Відповідача пояснила, що вони зараз, дійсно, проживають у бабусі (її матері), оскільки вона працює на хлібзаводі у м. Васильків (Київська обл.) за графіком робочих змін, тому за дітьми доглядає її матір та рідний брат, через що вони поки проживають за адресою бабусі по вул. Коцюбинського, що в смт Володарці

(Київська обл.). Старша дочка, дійсно, почала навчатися в коледжі, що в м. Чернігів, проте її постійне місце проживання в смт Володарці разом з нею (Позивачем). Також зауважила, що в останнє Відповідач надавав на дітей 2 000 грн. у жовтні минулого року.

Відповідач у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, пославшись на неналежне виконання Позивачем її материнських обов'язків щодо дітей, які проживають у бабусі, доглядає за дітьми також брат Позивача, старша дочка навчається в коледжі в м. Чернігів, на підтвердження надав довідку коледжу; також Відповідач час від часу надає допомогу дітям.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши позовну заяву, додані до неї та надані у судовому засіданні Відповідачем документи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Судом встановлено, що сторони 18.04.2003 р. уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Клавдієве-Тарасівської селищної ради Бородянського району Київської області, актовий запис № 08; рішенням Володарського районного суду Київської області від 31.01.2018 р. (справа № 364/48/18, провадження № 2/364/74/18) цей шлюб було розірвано за позовом ОСОБА_2 (Відповідача).

Наведені обставини стверджені Позивачем у позовній заяві, не заперечувалися в суді Відповідачем, а також підтверджуються відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, відтак не підлягають доказуванню як обставини, що визнаються учасниками справи (частина перша статті 82 ЦПК України), та як обставини, що встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, в якій брали участь ті самі особи (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Від шлюбу сторони мають чотирьох спільних дітей, а саме:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3, виданого 07.07.2003 р. Клавдієве-Тарасівською селищною радою Бородянського району Київської області, актовий запис № 22 (а.с. 6);

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4, виданого 17.09.2004 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 54 (а.с. 6);

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_5, виданого 21.05.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 37 (а.с. 5);

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_6, виданого 02.10.2012 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 72 (а.с. 4).

Також ці обставини підтверджено відповідною відміткою щодо народжених дітей Відповідача у його паспорті громадянина України, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 34) та не заперечуються і визнаються сторонами (частина перша статті 82 ЦПК України).

Старша з названих дітей - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на тепер навчається в Коледжі транспорту та комп'ютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету, термін навчання з 01.09.2018 р. до 30.06.2021 р., навчається вона за рахунок коштів державного бюджету, що підтверджено довідкою названого Коледжу від 11.04.2019 р. № 29 (а.с. 55).

Водночас, згідно з доданою до позову довідкою Володарської селищної ради Київської області від 16.10.2018 р. № 3320 всі четверо названих дітей входять до складу сім'ї Позивача та проживають спільно з нею (а.с. 7).

З огляду на це суд виходить з того, що названі вище діти перебувають на утриманні Позивача, оскільки з нею проживають, не залежно від того, що Позивачеві надають допомогу в догляді за дітьми її мати і брат. Відповідач, як ним стверджено в суді, надає час від часу допомогу на дітей фінансового і матеріального характеру, проте в останнє надавав гроші в жовтні минулого року, як стверджено в суді Позивачем та не заперечувалося Відповідачем. Відтак, допомога

Відповідача по утриманню неповнолітніх дітей не є стабільною і постійною, доказів протилежного Відповідач суду не надав.

Ухвалою суду від 26.11.2008 р. про відкриття провадження в справі, копію якої Відповідач отримав особисто в суді, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 29), судом було роз'яснено сторонам здійснення цивільного судочинства на засадах змагальності та те, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959 р. проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна рости, зокрема, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6).

За статтею 27 Конвенції про права дитини, схваленою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1989 р. та ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XII, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини; батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналогічно стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплює, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (стаття 51 Конституції України, статті 150, 180 Сімейного кодексу України).

Згідно з положеннями частин першої, третьої статті 181, частини першої статті 191 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними;за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина;аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

За вимогами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розміри прожиткового мінімуму на поточний 2019 рік, зокрема, для дітей відповідного віку визначені статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік».

З огляду на усе наведене вище та встановлені обставини суд вважає, що факт надання Відповідачем періодично матеріальної і фінансової допомоги на утримання дітей (надання грошей, придбання для них певних товарів) не є підставою для відмови у задоволені позову про стягнення аліментів щомісячно згідно із законом, жодних обставин щодо неможливості сплати ним аліментів суду також не наводилося, а заявлений Позивачем до стягнення розмір аліментів (1/2 частки доходу Відповідача) відповідає визначеному законом розміру аліментів на трьох і більше неповнолітніх дітей, що може бути стягнутий навіть безспірно в наказному провадженні (частина п'ята статті 183 Сімейного кодексу України, пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України).

Тому, зважаючи на викладене та оцінивши в сукупності наявні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття та мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину; обов'язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною.

Також суд відповідно до порядку пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивача на утримання неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, за імперативними вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, у тому числі судового збору (частина перша статті 133 ЦПК України), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (зокрема, держави).

Керуючись статтями 180-183, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 3, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355, 430, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3.; РНОКПП: НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4.; фактично проживає за адресами: АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_2), аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.10.2018 р. - дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_13.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3.; РНОКПП: НОМЕР_1), на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Копії повного рішення суду направити сторонам.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги - рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія скороченого рішення суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.

Повне рішення суду буде складено не пізніше 26.04.2019 р.

Повне рішення суду складено 22.04.2019 р.

Суддя Л.А. Макаренко