ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4000/19 Справа № 216/6048/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Биканов І. Р. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

заявник старший державний виконавець Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу Мігільова Таміла Михайлівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко Олени Петрівни на ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року, винесену суддею Кузнецовим Р.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 05 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року старший державний виконавець Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу Мігільова Таміла Михайлівна звернулася до суду з заявою про встановлення способу та порядку виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначила, що відповідно до заяви ОСОБА_3 від 21.08.2018 на адресу Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу на примусове виконання надійшов виконавчий лист №216/6048/16-ц від 12.06.2017, виданий Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу про зобов'язання приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко Олени Петрівни внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визначити власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

У виконавчому документі зазначено стягувача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та боржника - приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ставніченко Олену Петрівну. Відповідно до вимог ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 22.08.2018 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №57065562 з примусового виконання виконавчого листа №216/6048/16-ц від 12.06.2017, копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження для виконання та до відома в той же день за вих. №33193.

22.08.2018 державним виконавцем на підставі ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 7446 грн., копія якої направлена на адресу боржника приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ставніченко О.П. для виконання.

18.09.2018 державним виконавцем направлено виклик на адресу боржника з вимогою з'явитися на прийом до відділу державної виконавчої служби та надати підтверджуючі документи про виконання рішення суду.

20.09.2018 на адресу відділу державної виконавчої служби надійшла заява боржника приватного нотаріусу Ставніченко О.П. щодо роз'яснення порядку та способу виконання рішення суду, в якій зазначено, що відповідно до Закону України «Про нотаріат», «Порядку вчинення нотаріальних дій» вона виконала всі необхідні дії, що стосується документа, який посвідчує право власності дарувальника на квартиру, який зберігається у нотаріуса, він має бути повернений безпосередньо власнику - тобто ОСОБА_4, однак той до неї, не звертався.

Крім того, стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3, не є заявником, який має визначене Законом України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право звертатися до реєстратора для проведення державної реєстрації права на іншу особу - ОСОБА_4, оскільки не є власником квартири, не зазначений в рішенні як правонабувач, не є стороною у правочині, тоді як ОСОБА_4, або його уповноважена особа до нотаріуса не зверталися.

Просила суд встановити спосіб та порядок виконання рішення, визначивши, яким чином провести реєстрацію речових прав на нерухоме майно на громадянина, в разі, коли цей громадянин, не є власником, а також не є його уповноваженою особою.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року, відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу про встановлення способу та порядку виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі, приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О.П., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування ухвали та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі задовольнити подання старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Центрально-міського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу Мігільової Т.М.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що вона не отримувала від суду ухвалу про відкриття провадження у даній справі, про призначення судового розгляду на 05 грудня довідалась, 06 грудня 2018 року, після чого через канцелярію суду подала свої письмові пояснення по суті справі. У січні 2019 року вона довідалась про винесення 05 грудня 2018 року оскаржуваної ухвали, яку отримала 23 січня 2019 року, звернувшись в суд з письмовою заявою.

Апелянт вважає, що під час розгляду справи вона була позбавлена можливості скористатися своїми правами, передбаченими ЦПК України, щодо захисту своєї позиції в суді, право надати додаткові пояснення та докази на підтвердження своєї позиції. Апелянт вважає, що суд жодним чином не дослідив факти та обставини, викладені у поданні державним виконавцем та нею у поясненнях, не надав оцінку доказам, що надавалися сторонами, що є грубим порушенням приписів ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши апелянта Ставніченко О.П., яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила їх задовольнити у повному обсязі, ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконані у старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Мігільової Т.М. перебуває виконавчий лист №216/6048/16-ц, виданий 12.06.2017 Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, про зобов'язання приватного нотаріуса Ставніченко О.П. внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визначати власником квартири ОСОБА_4

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця про встановлення способу та порядку виконання рішення суду, виходив з того, що подання не містить посилань на обставини, які унеможливлюють виконання вищевказаного рішення суду, що тягне за собою зміну способу та порядку виконання рішення суду.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Така ж норма міститься і в статті 435 ЦПК України.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Судом встановлено, що рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2017 року зобов'язано приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ставніченко О.П. внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та визначити власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішення набрало законної сили 23 червня 2017 року.

Звертаючись із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення державний виконавець Мігільова Т.М. посилалась на дії відповідача, яка не має можливості виконати рішення суду через те, що стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3, не є заявником, який має визначене Законом України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право звертатися до реєстратора для проведення державної реєстрації права на іншу особу - ОСОБА_4, оскільки він не є власником квартири, не зазначений в рішенні як правонабувач, не є стороною у правочині, тоді як ОСОБА_4, або його уповноважена особа до нотаріуса не зверталися, що істотно ускладнює виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз зазначеної норми права дає можливість дійти до висновку про те, що зміна способу виконання рішення суду може мати місце лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять неможливим його виконання.

Перелік обставин, що можуть викликати зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Категорія «обставин, що ускладнюють виконання рішення» має оціночний характер віднесення тих чи інших обставин залежить від судового розсуду, а також від надання доказів, що доводять наявність подібних обставин.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Так, спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено у статті 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, що раніше встановлений.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 25 листопада 2015 року по справі №6-1829цс15, а також Верховний Суд у постанові від 27 червня 2018 року по справі №713/1062/17, у постанові від 11 грудня 2018 року по справі №757/14092/15-ц.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав для задоволення подання державного виконавця про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, оскільки цим буде змінено саме рішення суду по суті, а не спосіб його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.435 ЦПК України, заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З матеріалів справи видно, що подання державного виконавця про встановлення порядку виконання рішення надійшло до суду першої інстанції 14 листопада 2018 року (а.с.1).

15 листопада 2018 року суд першої інстанції повідомив учасників справи, зокрема апелянта Ставніченко О.П. про розгляд подання державного виконавця Мігільової Т.М. призначений на 05 грудня 2018 року на 10.30 год., що підтверджено копією супровідного листа, надісланого судом на адресу учасників справи, за вих.№6561/18 лист надсилався на адресу нотаріуса Ставніченко О.П. (АДРЕСА_2) (а.с.8).

Окрім того, при поданні до суду державним виконавцем подання про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, до нього долучена копія листа апелянта за №310/01-16 від 27.09.2018 в якому викладена позиція відповідача щодо неможливості виконання судового рішення (а.с.5-6), тобто під час судового розгляду, суд встановивши обставини справи надав належну правову оцінку і листу відповідача, тому доводи апелянта щодо позбавлення її можливості скористатися своїми правами, передбаченими ЦПК України, щодо захисту своєї позиції в суді, колегія суддів не сприймає.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та встановлені ним обставини, яким суд дав належну правову оцінку, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення заявником норм права.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко Олени Петрівни залишити без задоволення.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення складено 17 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: