ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 640/784/16-ц

Провадження № 22-ц/818/1492/18

16 квітня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А.О.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1;

заінтересовані особи - ОСОБА_2, Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області

на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 04 грудня 2018 року (суддя Губська Я.В.)

по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про поновлення строку, визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, -

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 25.07.2018 року ВП №56839648 в частині стягнення виконавчого збору в сумі 7446 гривень.

В обґрунтування скарги зазначала, що 25.07.2019 року постановою державного виконавця Київського ВДВС відкрито виконавче провадження ВП №48102161 з виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Харкова по справі №640/784/16-ц, виданого 09.07.2018 року. В даній постанові надано строк на добровільне виконання рішення суду та одночасно стягнуто з боржника - ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 7446 гривень. Вважаючи протиправною постанову в частині стягнення виконавчого збору ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною скаргою.

В судовому засіданні представник скаржника - ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав.

Представники Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області заперечували проти вимог скарги.

Боржник та стягувач в судове засідання не зявилися.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправно та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.07.2018 року по ВП № 56839648 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 7446 гривень.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду Київський ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що згідно з ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішення передбачає справляння виконавчого збору боржником, державний виконавець зазначає про це в постанові про відкриття виконавчого провадження. Скаржник в добровільному порядку відмовляється виконувати покладені на нього обовязки.

Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон № 1404-VIII та зміни до ЦПК України, внесені відповідно до цього Закону.

Оскільки ОСОБА_1 звернуласься до суду зі скаргою на дії державного виконавця у вересні 2018 року, на спірні правовідносини поширюється саме Закон № 1404-VIII, згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18) та від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18).

Таким чином, суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки розгляд цієї скарги належить до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст.377 судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі у відповідності до п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 255, п.4 ч.1 ст.374, ч.1 ст.377, 388-391 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 04 грудня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про поновлення строку, визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_5