Справа № 215/5099/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Коноваленка М.І.

секретар судового засідання - Махоня Н.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Тернівської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1, інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_2, звернулася в суду з позовом до територіальної громади в особі Тернівської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,0 кв.м, житловою площею 26,2 кв.м.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 15 серпня 1997 року померла ОСОБА_3, яка є двоюрідною тіткою позивача. Позивач ОСОБА_1 з 11 березня 1997 року за згодою ОСОБА_3 була зареєстрована за місцем проживання та проживає на теперішній час у квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Позивач з 11 березня 1997 року до теперішнього часу відкрито та безперервно більше 20 років проживає у зазначеній квартирі, користується нею та за власні кошти проводить в ній поточні ремонти (замінила старі на нові вхідні двері у квартиру, замінила старе на нове сантехнічне обладнання, а також замінила каналізаційні труби та шпалери). Позивач до самої смерті доглядала за ОСОБА_3 Позивач з 2001 року по теперішній час сплачує за житлово-комунальні послуги. При зверненні до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 дізналась, що ОСОБА_3 належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_3. Постановою від 16 червня 2018 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 15 серпня 1997 року двоюрідної тітки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на день смерті постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на вказану квартиру, на її імя, у звязку з тим, що відсутня наявність підстав закликання до спадкування за законом, ОСОБА_1, як двоюрідна племінниця померлої, не відноситься до кола спадкоємців за законом.

Позивач 21 рік добросовісно, відкрито, безперервно володіє спірним майном, на момент початку фактичного володіння квартирою не мала наміру набути право власності на квартиру, в позивача відсутня підстава для володіння майном та для набуття права власності іншим шляхом, впродовж часу володіння майном не знала, що право власності на квартиру оформлене на ОСОБА_3, спадкоємці після ОСОБА_3 відсутні. Тому позивач просить суд визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло №Ж-1115 від 14 серпня 1997 року.

Представник позивача в підготовче судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.146).

Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с.152).

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами.

Ухвалою судді Дудікова А.В. від 09.11.2018 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Дудікова А.В. від 17.12. 2018 року задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 спадкової справи.

Ухвалою судді Дудікова А.В. від 17.01.2019 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування з КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, та архівну довідку на вказану квартиру.

23.01.2019 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи №44/2018 до майна померлої 15.08.1997 року ОСОБА_3.

На підставі розпорядження керівника апарату Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №391 від 18.02.2019 року було призначено повторний авторозподіл справи, відповідно до ч.7 ст.33 ЦПК України, в результаті якого головуючим по справі визначено суддю Коноваленка М.І.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 04.03.2019 року прийнято до провадження вказану справу, призначено підготовчий розгляд за правилами загального позовного провадження.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

15 серпня 1997 року померла ОСОБА_3, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ОСОБА_2 народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено запис за №1064 в книзі реєстрації актів про смерть 19 серпня 1997 року (а.с.16).

ОСОБА_3 була дочкою ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8) ОСОБА_9, яка померла 07 травня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3, свідоцтвом про шлюб ОСОБА_7 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_7 №1 від 09 жовтня 2018 року (а.с.14,15).

ОСОБА_8, який помер 04 квітня 1974 року, був батьком ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8) ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 (а.с.13), свідоцтвом про народження ОСОБА_7 та свідоцтвом про народження ОСОБА_10 (а.с. зворот 12, 14).

ОСОБА_10, який помер 02 червня 1999 року, був батьком ОСОБА_11, який помер 08 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_10, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_11 №2 від 11 травня 2018 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 (а.с.10-12).

ОСОБА_11 був батьком позивача ОСОБА_12, яка після укладення шлюбу змінила прізвище з «Гайтота» та «Федьорко», що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_12, свідоцтвом про шлюб (а.с.8,9).

Таким чином позивач ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею померлої 15 серпня 1997 року ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 з 11 березня 1997 року за згодою ОСОБА_3 була зареєстрована за місцем проживання та проживає на теперішній час у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №11678 від 09.10.2018 року та записом про реєстрацію місця проживання в паспорті (а.с.7,20).

Позивач з 11 березня 1997 року до теперішнього часу відкрито, добросовісно та безперервно більше 20 років проживає у зазначеній квартирі, користується нею. Позивач доглядала за ОСОБА_3 до самої смерті останньої. Зазначене підтверджується актом від сусідів від 17 вересня 2018 року (а.с.19).

Позивач уклала з: 1) ТОВ «Домофон.Інжиніринг.Охорона» договір №б/н про надання послуг по технічному обслуговуванню абонентського пристрою від 23 червня 2012 року, 2) ПАТ «Криворіжгаз» договір про надання послуг з газопостачання №1707/6891 від 02.06.2008 року, 3) ВАТ «Енергетична компанія «Дніпрообленерго» договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №7163072 від 21.11.2005 року, 4) КП «Кривбасводоканал» договір про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення №Л23-6352 від 20.04.2017 року. Зазначене підтверджується копіями відповідних договорів (а.с.24-28).

Позивач з 2001 року по теперішній час сплачує за житлово-комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг з 2001 року по 2018 рік (а.с.29-73). Довідкою №676 від 21.06.2018 року підтверджується, що позивач дійсно щомісячно перераховувала кошти із заробітної плати на житлові та комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3 з лютого 2012 року по червень 2018 року (а.с.23).

У технічному паспорті на квартирі АДРЕСА_4 вказано, що замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 (а.с.17-18).

16 червня 2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 з метою перевірити можливість набуття нею права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

Приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу номер у спадковому реєстрі 62581040, номер у нотаріуса 44/2018 після смерті ОСОБА_3, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №52311344 від 16.06.2018 року (а.с.132). ОСОБА_9 нотаріуса позивачу стало відомо про те, що ОСОБА_3 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло №Ж-1115 від 14 серпня 1997 року.

16 червня 2018 року позивач подала заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_3, яка померла 15 серпня 1997 року, з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5, яка належна спадкодавцю (а.с.117).

Постановою від 16 червня 2018 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 15 серпня 1997 року двоюрідної тітки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на день смерті постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на квартиру за адресою: АДРЕСА_6, на її імя, у звязку з тим, що відсутня наявність підстав закликання до спадкування за законом (особа не є спадкоємцем за законом) (а.с.135).

Таким чином позивач не знала і не могла знати про те, що володіє квартирою, яка належить померлій 15 серпня 1997 року ОСОБА_3. Позивач за згодою ОСОБА_3 вселилася у квартиру та з 11 березня 1997 року зареєстрована за місцем проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, тобто користувалась вищезазначеною квартирою добросовісно. Позивач 21 рік добросовісно, відкрито, безперервно володіє спірним майном, на момент початку фактичного володіння квартирою не мала наміру набути право власності на квартиру, в позивача відсутня підстава для володіння майном та для набуття права власності іншим шляхом, впродовж часу володіння майном не знала, що право власності на квартиру оформлене на ОСОБА_3, спадкоємці після ОСОБА_3 відсутні.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

На підставі викладеного, чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК України, а також ч. 4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що в них є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю має право звернутися в суд з позовом про визнання за нею права власності.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи те, що позивач з 1997 року по теперішній час добросовісно і відкрито володіє квартирою за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., суд вважає, що позов підлягає задоволенню і за позивачем в порядку набувальної давності підлягає визнанню права власності на зазначену квартиру.

Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.

Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до розгляду справи по суті, позивачу ОСОБА_1 слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 830,40грн., що складає 415,20грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 133, 142 ч.1, 200, 206 ч.4, 247 ч.2, 263, 265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Тернівської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на квартиру, яка розташована на третьому поверсі пятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 40,00 кв.м., житловою площею 26,20 кв.м., яка складається з 2-х кімнат, у тому числі: 1-а кімната площею 11,6 кв.м., 2-а кімната площею 14,6 кв.м., кухні площею 5,6 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м., вбиральні - 0,8 кв.м., коридору - 4,5 кв.м., балкону площею 0,8 кв.м.

Порвернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, а саме 415,20грн, згідно квитанції № 0.0..1 від 05.11.2018р. у касу відділення «ПРУДИ» Криворізької філії АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м.Кривий Ріг вул. Ракітіна, 31 прим.43 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено 17 квітня 2019 року та підписано без його проголошення.

СУДДЯ: