Справа 729/101/19
З АОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" квітня 2019 р.Бобровицький районний суд Чернігівської області
в складі : головуючого судді Демченко Л.М.,
за участю секретаря Іллюши Т.Л.
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
В С Т А Н О В И В :
Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони є власниками квартири №11 в житловому будинку №125 «в» в м.Бобровиця Чернігівської області по вул. Незалежності. На даний час у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 та колишній чоловік дочки позивачів ОСОБА_6 ОСОБА_5 Останній не проживає у вищезазначеній квартирі з 2014 року, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в її утриманні. Добровільно знятися з реєстрації не може, зв'язок із ним відсутній. Реєстрація в квартирі ОСОБА_5 не дозволяє їм розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та значно обмежує їх законні права з оформлення субсидії, дарування майна, а тому просять визнати останнього таким, що втратив право користування квартирою №11 по вул. Незалежності, 125 «в» в м.Бобровиця.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ст. 128 ЦПК України (а.с.60). Отже, відповідач не з`явився до суду без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, не надав відзиву.
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, визначених у позові, не заперечували проти винесення заочного рішення.
Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.33).
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про проведення заочного розгляду справи згідно ст. ст.280, 281 ЦПК України.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які проживають по сусідству з позивачами, пояснили, що ОСОБА_5 дійсно не проживає в квартирі за місцем своєї реєстрації більше ніж 4 роки, він не приїздить до квартири та не бере участі в її утриманні.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, їх представника та свідків, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло №309 від 22 січня 1997 року, квартира АДРЕСА_1 «в» в м.Бобровиця Чернігівської області належить на праві спільної сумісної власності позивачам в справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (а.с.12).
Згідно ксерокопії будинкової книги, у квартирі за вищезазначеною адресою, окрім позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_9 значиться зареєстрованим відповідач в справі ОСОБА_5 (а.с.15-18). Як вбачається із рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20.01.2017 року, шлюб між дочкою позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_5 розірвано (а.с.11).
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли щодо права користування житловим приміщенням та з урахуванням того, що відповідач перебував у шлюбі із дочкою позивачів, зареєстрований разом з ними, вів з ними спільне господарство, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 був членом сімї власників житла.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти ,користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійснені.
Як вбачаєтьсяз матеріалів справи, відповідач більше року не проживає в квартирі позивачів по вул. Незалежності, 125 «в», кв.11 в м.Бобровиця Чернігівської області, що підтверджується актами обстеження проживання позивачів від 16.10.2018 року, 29.01.2018 року, 17.10.2019 року, складеними депутатом Бобровицької міської ради ( а.с. 19,20,50).
Позивачі скористалися своїм законним правом, передбаченим ст. 391 ЦК України і як власники майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном.
Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що відповідач втратив право на користування квартирою №11 в житловому будинку №125 «в» по вул. Незалежності в місті Бобровиця Чернігівської області, що належить позивачам оскільки не проживає в квартирі без поважних причин більше одного року, жодного разу не з`явився до квартири.
За таких обставин позов є обгрунтованим, і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 51,76- 81, 89, 95, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 321,391, 405 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою №11 в житловому будинку №125 «в» по вул. Незалежності в місті Бобровиця Чернігівської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя Л.М.Демченко