Справа № 148/664/19
Провадження №2/148/427/19
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2019 року м.Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Ковганич С.В., вирішуючи питання про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на те, що розмір судового збору в сумі 768,40 грн. перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, якого в нього взагалі немає.

Дослідивши позовну заяву та клопотання про звільнення від сплати судового збору, вважаю, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Питання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

2. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту даних норм слідує, що підставою для звільнення від сплати судового збору може бути майновий стан сторони.

Крім того, дані дії є правом, а не обов'язком суду і застосовуються у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Необхідною умовою, за якої може мати місце звільнення від сплати судового збору, є майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений доказами.

Судом встановлено, що на підтвердження зазначених в клопотанні обставин позивачем не долучено відповідних доказів, які відображають доходи позивача за минулий рік для визначення того, чи перевищує судовий збір 5 відсотків розміру річного доходу чи існують інші підстави, визначені ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», для звільнення його від сплати судового збору.

Долучена до клопотання копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.19), згідно якої за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2018 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня, не містить належних відомостей про його майновий стан, що могли би бути підставою для звільнення останнього від сплати судового збору. Вказані відомості свідчить лише про відсутність інформації щодо доходу позивача.

Вирішуючи питання про звільнення заявника від сплати судового збору, суд приймає до уваги те, що позивач, є особою працездатного віку, а тому посилання останнього на те, що він не отримує доходу не є достатньою підставою для задоволення клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Також судом враховується і те, що позивачем не надано достатніх доказів про те, що він дійсно не отримує інших доходів, а також не надано доказів про те, що він є непрацездатним.

У ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки дані, які свідчили б про майновий стан, який унеможливлює сплату судового збору позивачем, або при його оплаті останній буде поставлений у скрутне матеріальне становище в матеріалах справи відсутні, а ухвала суду не може обґрунтовуватись припущеннями наявності таких обставин, тому підстав для звільнення від сплати судового збору не вбачається.

За викладених обставин, вважаю, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а позовну заяву залишити без руху.

Ознайомившись з формою та змістом позовної заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, а саме, позивачем при зверненні до суду з даним позовом не дотримано вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України:

- у позовній заяві не зазначений поштовий індекс сторін;

- позивачем не сплачений судовий збір.

Як вбачається з позовних вимог, позивач пред'являє позовну вимогу майнового характеру.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімумудля працездатнихосіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2019 рік", станом на 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн., тому судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 768,40 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладені обставини, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, а саме: для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України, сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. та надання суду документу, що підтверджує його сплату на рухунок Тульчинського районного суду Вінницької області за такими реквізитами:

Отримувач коштів: УК у Тульч.р-н/Тульчинськ.р-н/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37897753;

Банк отримувача:Казначейство України (ЕАП) ;

Код банку отримувача (МФО):899998;

Рахунок отримувача: 2568;

Код класифікації доходів бюджету:22030101;

Призначення платежу: *;101;; судовий збір за позовом ОСОБА_1, Тульчинський районний суд Вінницької області.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами залишити без руху до усунення недоліків.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається представнику позивача.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: