Справа № 419/2869/18
Провадження № 2/419/13/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В.Б.,

за участю секретаря Тимофєєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, третя особа служба у справах дітей Новоайдарської РДА, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька знаходиться на її утриманні, проживає з нею за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. ЕнєргєтіковАДРЕСА_1. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Домовленості щодо способів виконання батьками обовязку утримувати дитину та забезпечення її матеріальних потреб з відповідачем не дійшли тому вважає, що таке рішення повинно бути визначене у судовому порядку.

На підставі вищенаведеного, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду відзив у якому зазначив, що просить позовні вимоги задовольнити частково та стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову.

Представник третьої особи служби у справах дітей Новоайдарської РДА в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

В подальшому позивач ОСОБА_1 надала заперечення на відзив у якому зазначила, що не буде заперечувати проти задоволення вимог відповідача щодо сплати аліментів на утримання малолітньої дитини до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі, якщо її розмір буде складати не менше 2500 гривень.

Відповідач ОСОБА_2в. надав заперечення в якому зазначив, що позовні вимоги просить задовольнити частково, стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1626 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня предявлення позову.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно приписів ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Донька знаходиться на її утриманні, проживає з нею за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. ЕнєргєтіковАДРЕСА_1, що підтверджується копіями довідок про про взяття на облік внутрішньо переміщенної особи від 15.08.2018 року № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (а.с. 8, 9) та довідкою з УСЗН (а.с. 49). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Домовленості щодо способів виконання батьками обовязку утримувати дитину та забезпечення її матеріальних потреб сторони не дійшли тому вважає, що таке рішення повинно бути визначене у судовому порядку.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВРN 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до правил статті 182 СК судом повинні враховуватись при визначенні розміру аліментів стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому законодавець визначив, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а абзацом 3 частини 2 статті 182 СК є визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На цей час він для дитини віком дo 6 років складає з 01 січня 2019 року суму у 1626 грн.

Враховуючи особу позивача, який є працездатним, інших осіб на утриманні не має, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір утримання є обґрунтованим, відповідатиме вимогам виваженості і справедливості.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має компенсувати в дохід держави судовий збір, який складає 768,40 грн.

Відповідно до ст. ст. 179, 180, 181,182, 183 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 200, 259, 263265,430 ЦПК України ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, третя особа служба у справах дітей Новоайдарської РДА задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. № НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідн. № НОМЕР_4, яка мешкає за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, кв. ЕнєргєтіковАДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. № НОМЕР_3, судовий збір у розмірі, встановленому ЗУ Про судовий збір, тобто 768,40 грн, на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк