Ухвала

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 754/13350/16-ц

провадження № 61-7613ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2019 року ОСОБА_2 та його представник - ОСОБА_3 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року.

Подана касаційна скарга, яка підписана представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Частиною третьою статі 131-2 Конституції України у редакції Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ, який набув чинності 30 вересня

2016 року, передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України у редакції Закону України від 02 червня 2016 року № 1401-VІІІ, який набув чинності 30 вересня 2016 року, встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Враховуючи, що провадження у вказаній справі було розпочате після

30 вересня 2016 року, у зв'язку з чим представництво сторін у Верховному Суді має здійснюватися адвокатами.

У відповідності до частини першої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Касаційну скаргу, яку подано до Верховного Суду 12 квітня 2019 року, підписано особисто ОСОБА_2 та його представником - ОСОБА_3

Доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_3 діяти від імені та в інтересах ОСОБА_2 у Верховному Суді та будь-яких належних доказів про те, що ОСОБА_3 є адвокатом, до касаційної скарги не додано.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини четвертої

статті 393 ЦПК України, касаційна скарга представника ОСОБА_2 -

ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року підлягає поверненню, у зв'язку з тим, що підписана особою, яка не мала права її підписувати.

Водночас, судом не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження.

Оскаржена постанова прийнята Київським апеляційним судом 06 березня 2019 року, повний текст постанови складено судом 07 березня 2019 року. Касаційна скарга ОСОБА_2 подана до Верховного Суду через «Прийом громадян» 12 квітня 2019 року, що підтверджується відповідним штемпелем, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 08 квітня 2019 року (з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України).

До касаційної скарги заявником додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що копію постанови апеляційного суду отримано лише 13 березня 2019 року. На підтвердження вказаного заявником не надано жодних доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки заявник на підтвердження вказаних обставин не надає жодних належних доказів отримання ним копії оскаржуваної постанови саме 13 березня 2019 року.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, якими можуть бути оригінали або завірені в установленому порядку їх копії поштового конверту, довідка із суду.

Пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки заявником не додано копій касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, тому заявнику також необхідно надати суду копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

До касаційної скарги додано клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на тяжкий майновий стан заявника. ОСОБА_2 зазначає, що є людиною похилого віку, отримує мізерний розмір пенсійного забезпечення, якого ледве вистачає на їжу та деякі вкрай необхідні медичні препарати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік умов, за наявності яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Наведені у клопотанні доводи не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, оскільки заявником не надано жодних належних доказів на підтвердження складного матеріального стану, не зазначено умови, які відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задоволенню не підлягає, а тому заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 384,20 грн (1 921,00 грн х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від

06 березня 2019 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про вселення та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою повернути заявнику.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 13 травня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило