Ухвала

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 647/2034/15-ц

провадження № 61-31351св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

представник позивача - ОСОБА_4

відповідачі: Одрадокам'янська сільська рада Бериславського району Херсонської області, публічне акціонерне товариство «Кам'янський»,

третя особа - Державна реєстраційна служба Бериславського районного управління юстиції,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2015 року у складі судді Волошина Р. Р. та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 28 жовтня 2015 року у складі колегії суддів: Капітан І. А., Колісниченка А. Г., Радченка С. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Одрадокам'янської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Позовна заява мотивована тим, що працюючи у радгоспі-заводі «Кам'янський» в травні 1993 року отримав для проживання будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що з того часу він добросовісно, відкрито та безперервно володіє і продовжує володіти цим житловим будинком, та зазначаючи про відсутність правовстановлюючих документів на будинок, що позбавляє його в повній мірі розпоряджатися майном, ОСОБА_3 просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що враховуючи те, що спірний житловий будинок не зареєстрований у встановленому законом порядку і матеріали справи не містять будь-яких правовстановлювальних документів на зазначений будинок та даних про його придатність до експлуатації, а також те, що під уже збудований спірний об'єкт нерухомого майна позивачу у передбаченому законом порядку виділена земельна ділянка, правових підстав для задоволення позову про визнання права власності на спірне домоволодіння за набувальною давністю немає.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 28 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування немає.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач добросовісно, відкрито та безперервно володів житловим будинком більш ніж 10 років, у зв'язку з чим набув право власності на це майно за набувальною давністю. Позивача не було повідомлено про розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 грудня 2018 року справу № 910/17274/17 разом з поданою товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укрінком» касаційною скаргою на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду з огляду на необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме статті 344 ЦК України, викладеного у постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18)

Ухвала суду касаційної інстанції мотивована тим, що в указаній постанові Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, серед інших умов, добросовісності та безтитульності володіння (адже за висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності). При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Проте, за твердженням Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, видається суперечливою одночасна необхідність встановити володіння чужим майном без будь-якої правової підстави (безтитульність) і того, що особа не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Як визначено у наведеній постанові Верховного Суду, безтитульність також передбачає володіння чужим майном. Натомість добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном.

На думку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, незнання і неможливість особи знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності не є умовою набуття цією особою права власності за набувальною давністю. Поняття «добросовісний набувач права власності на майно» і «особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном» у цивільному праві не є тотожними. В контексті частини першої статті 344 ЦК України «добросовісністю» є невчинення особою перешкод власнику майна у реалізації ним свого права власності на майно протягом строку, визначеного у цій нормі. На забезпечення можливості власника бути обізнаним про те, що інша особа володіє її майном, і реалізувати своє право власності покликана умова про відкритість володіння.

У справі, яка переглядається, правовідносини є подібними тим, що є предметом спору у справі № 910/17274/17.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року прийнято до розгляду справу № 910/17274/17 за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Укрінком» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17 вересня 2018 року та рішення Господарського суду міста Києва від 11 травня 2018 року та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 14 травня 2019 року.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 253 ЦК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 910/17274/17.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 647/2034/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Одрадокам'янської сільської ради Бериславського району Херсонської області, публічного акціонерного товариства «Кам'янський», за участю третьої особи - Державної реєстраційної служби Бериславського районного управління юстиції, про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 910/17274/17.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик