Справа № 331/4392/16-ц
Провадження 2/331/91/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» березня 2019 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: МКП «Основаніє» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що його квартира неодноразово заливалась водою мешканцями вище розташованої квартири № 9, він запрошував мешканця квартири № 9. При відвідуванні квартири мешканець побачив, що є місце течі води, капля води на стелі санвузлу, сказав, що повідомить власника квартири. 23.02.2016 року він звернувся в інформаційно - диспетчерський центр МКП «Основаніє» і повідомив про факт залиття квартири. По його повідомленню робітники МКП «Основаніє» 26.02.2016 року склали акт дослідження стану квартири № 5 по вул. Коммунарівська на предмет залиття.

01.04.2016 року він звернувся в інформаційно-диспетчерський центр на предмет складання повторного акту , необхідного для визначення матеріальної шкоди. По його повідомленню від 01.04.2016 року «Акт дослідження технічного стану квартири № 5 по вул. Приходській (Коммунарівська) 64» 01.04.2016 року робітниками МКП «Основаніє» склали акт. Матеріальна шкода складає 2864 грн згідно договірної ціни на ремонт квартири № 5 виконаної по даним локального кошторису № 2-1-1 згідно акту від 01.04.2016 року МКП « Основаніє».

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 2864 грн, а також судові витрати в розмірі 551,2 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.09.2018 року справу призначено до слухання.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, пояснили, що в актах , на які посилається позивач, не встановлена причина залиття квартири № 5, а тому відповідно вини відповідачів у залитті квартири немає. Крім того квартиру відповідачів оглядали робітники МКП « Основаніє» і не виявили ніяких проявів залиття нижче розташованої квартири № 5 .

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої осби МКП « Основаніє» були належним чином повідомлені про час та місце судових засідань до суду не зявились про тпрични неявки суд не повідомили.

Свідок ОСОБА_4 , який мешкає в квартирі № 9 суду пояснив, що він був в квартирі позивача, пробував плями на стелі, плями на стелі були сухі. Квартиру № 9 в якій він проживає робітниками МКП «Основаніє» було обстежено, однак не було виявлено ніякої течі, залиття спростовує.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує, це означає, що власник повинен не лише користуватися майном, вилучати з нього корисні властивості, але й нести відповідальність перед суспільством за належне використання цих прав.

Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає у квартирі № 5, яка знаходиться в будинку № 64 на вул. Коммунарівській у м. Запоріжжі.

В акті дослідження технічного стану вказаної квартири на предмет залиття зазначено, що на момент дослідження в квартирі № 5 виявлені сухі жовті плями. Встановити причину залиття на момент дослідження не виявилось можливим, тому що в момент залиття заявка на 15-80 від власника квартири № 5 не надходила. Під час дослідження розташованої вище квартири № 9 течі на внутрішніх мереж і сантехнічному обладнанні не виявлено. Відключення по стояку вказаних квартир 25 та 26 лютого 2016 року не проводилось, робіт робітниками не проводилось.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованим в Мінюсті 25.08.2005 за № 927/11207 визначено, що у разі залиття , аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити данні про подію, які відбулись, наслідки таких подій, причина залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб у присутності яких такий акт складено.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою КМ України від 8 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою КМ України від 24 січня 2006 року : власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з частинами першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювана шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Враховуючи те, що позивачем доведено факт залиття квартири, а відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на спростування своєї вини у заподіянні шкоди, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: МКП «Основаніє» про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути у содіраному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, що мешкають за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 2864 (дві тисячі вісімсот шістдесят чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, що мешкають за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати в сумі по 275 грн. 60 копійок з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Антоненко