П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року місто Київ

справа № 368/909/16-ц

провадження №22-ц/824/3928/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Кравець В.А., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Кагарлицька міська рада

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка не приймала участі у справі,- ОСОБА_2

на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року, ухвалене у складі судді Іванюти Т.Є.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кагарлицької міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки. Спадкоємців першої черги у померлої немає, заповіту вона не складала. Оформити свідоцтво про право на спадщину вона не може, через відсутність оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, а тому просила визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку площею 4,1859 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням, особа, яка не приймала участі у справі, - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що суд першої інстанції не дослідив коло спадкоємців, які мають право на спадщину після померлої ОСОБА_5 та не залучив його, як спадкоємця до участі в справі, чим порушив його права.

Після смерті ОСОБА_5 із спадкоємців першої черги нікого не залишилось. Залишились спадкоємці другої черги, а саме рідна сестра ОСОБА_1 та він - рідний брат ОСОБА_2 Інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_5 немає. Тому спадкоємці другої черги успадковують всю спадщину померлої, в тому числі і спірну земельну ділянку.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 5 лютого 2016 року йому поновлено строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_5

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21 травня 2018 року ОСОБА_2 також поновлено строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Його сестра ОСОБА_1 та він у встановлений рішеннями судів строк прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини своєї сестри ОСОБА_5

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зазначала, що приватний нотаріус Руденко А.В. звертався як до ОСОБА_6 та і до неї з повідомленням про заведення ним 20 серпня 2015 року спадкової справи №29/2015 щодо спадкового майна ОСОБА_5 .. Вона подала заяву про намір прийняття спадщини, а ОСОБА_2 подав заяву про те, що він знає про неприйняття спадщини. Офіційну заяву про відмову від спадщини на її користь ОСОБА_6 не міг подати, оскільки така відмова подається протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, а на момент складання заяви ОСОБА_6 був пропущений такий термін для прийняття спадщини, так і термін для відмови від прийняття спадщини. В своїй заяві ОСОБА_6 стреверджував, що не має і не матиме в майбутньому будь-яких заперечень щодо спадкування всього майна померлої ОСОБА_5 сестрою ОСОБА_1 Цією ж заявою брат повідомляв, що не має намірів звертатися до суду щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому суд правомірно дійшов висновку, про те, що вона є єдиною спадкоємицею, а правових підстав для залучення ОСОБА_2 до участі у справі на момент її розгляду не існувало.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Клапчук Ф.П. доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бут В.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу в їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,1859 га, яку померла отримала на підставі розпорядження Кагарлицької РДА від 30 червня 2006 року №397.

Спадкоємців першої черги після померлої немає.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 5 лютого 2016 року ОСОБА_1 встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, однак оформити свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 не може через відсутність оригіналу примірника Державного акту на право власності на земельну ділянку, оскільки в документах померлої знаходиться лише його копія, оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачений.

З копії спадкової справи приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу № 29/2015, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 встановлено наявність двох останніх заповітів, що були складені померлою.

Заповіт складений на ім`я ОСОБА_4 , посвідчений 4 листопада 2005 року приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Кулініченком М.Г. за реєстровим № 3070 /а.с. 49/.

Заповіт складений на ім`я ОСОБА_3 , посвідчений 7 грудня 2005 року приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області Кулініченком М.Г. за реєстровим № 3469, скасований заповідачем ОСОБА_5 . згідно поданої нею заявою 7 червня 2006 року /а.с. 58/.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог позивача та належних у матеріалах справи доказів, взявши до уваги, що позивачу ОСОБА_1 рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 5 лютого 2016 року встановлено додатковий строк для прийняття спадщини, у визначений рішенням суду строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу є підставою для визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК україни у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Установлено, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 21 травня 2018 року ОСОБА_2 встановлено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 /а.с.132-143/.

У визначений рішенням суду строк ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори.

За таких обставин наявні підстави вважати, що ОСОБА_2 прийняв спадщину, яка відкрилась, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5

Листом №257/01-16 від 30 липня 2018 року приватний нотаріус Кагарлицького районного нотаріального округу Руденко А.В. повідомила ОСОБА_2 що за даними, які наявні в Державному земельному кадастрі, станом на 17 липня 2018 року, земельна ділянка площею 4,1859 га за кадастровим номером НОМЕР_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 , роз`яснено, що якщо зазначена земельна ділянка на час смерті дійсно належала померлій ОСОБА_5 , то для вирішення питання спадкування цієї ділянки йому необхідно звернутися до суду для повернення земельної ділянки у власність спадкодавця або ж визнання права власності за ним в порядку спадкування на її частину.

До спадкового майна входить земельна ділянка, право на яку за цим рішенням визнано за ОСОБА_1 ..

Оскільки ОСОБА_2 має право на спадкування за законом, тому визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування лише за ОСОБА_1 порушує таке право.

За таких обставин, наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у позові, оскільки суд розглянув справу без участі особи, яка також є спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_5 і має право на спадкування, яке йому належить з часу відкриття спадщини.

Посилання у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 написав заяву що йому відомо про не прийняття ним спадщини, відсутність заперечень щодо спадкування всього майна померлої ОСОБА_5 її сестрою ОСОБА_1 , а також про те, що він не має наміру звертатися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому права та інтереси ОСОБА_2 не порушенні оскаржуваним рішенням суду, є безпідставними та такими що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, норма частини першої ст. 1272 ЦК передбачає, що спадкоємець, який не подав протягом установленого строку заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що не прийняв її.

Водночас не передбачається вчинення будь-яких дій з боку такого спадкоємця, включаючи подання заяв. Тобто неприйняття спадщини є наслідком бездіяльності спадкоємця.

Крім того, при прийнятті до спадкової справи такої заяви нотаріус фактично посвідчує відмову особи від спадщини, чого він не вправі робити після спливу встановлених законом строків. Вказівка, що заявник не буде звертатися до суду для надання додаткового строку взагалі є неправомірною, оскільки містить ознаки відмови від права на звернення до суду, що суперечить ст. 55 Конституції України. Прямо із цього приводу зазначено у ст. 3 ЦПК України, що відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

До того ж навіть якщо особа й підписала таку заяву, її наявність не є перешкодою до її звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК.

Таким правом і скористався ОСОБА_2 звернувшись до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням суду, яким ОСОБА_2 встановлено додатковий строк для прийняття спадщини, не оскаржувалось та набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не приймала участі у справі,- ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Кагарлицької міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 22 травня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: В.А. Кравець

А.М. Стрижеус