ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року

м. Харків

Справа № 628/2408/17

Провадження № 22-ц/818/1867/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Петропавлівська сільська рада Куп`янського району Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 січня 2019 року у складі судді Коваленко О.А., -

встановив:

18.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням уточнень, просила відновити її порушене право та зобовязати відповідача знести димохідну трубу, яка розташована в літній кухні за адресою с. Петропавлівка, вул.. Дружби, 41, Купьянського району Харківської області, стягнути з відповідача 10000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вона є власником земельної ділянки та домоволодіння за адресою: с. Петропавлівка, вул.. Дружби, 42, Купьянського району Харківської області.

Приблизно у 2014 році ОСОБА_2, побудував на належній йому земельній ділянці, яка межує разом з її земельною ділянкою, літню кухню, в якій без дозвольних документів розташував котельню, з якою виходить димохідна труба на її подвіря, дим з якою спричиняє їй труднощі у користуванні своїм домоволодінням.

Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням перенести трубу, також зверталася до органів місцевого самоврядування, районної СЄС з проханням перевірити місце розташування труби та перевірити дозвільні документи, але відповідей не отримувала.

Вона вже тривалий час страждає від неправильного розташування як літньої кухні, так і труби, оскільки в повітрі стоять стійкий запах відходів горіння, що спричиняє їй моральні страждання.

Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вона змінила позовні вимоги, а тому не просила суд визнати дану споруду самочинним будівництвом і не обґрунтовувала позов положеннями ч. 4 ст.376 ЦК України, на яку посилається суд у рішенні.

Також суд посилається на акт обстеження на можливість будівництва господарської будівлі ( т.1.а.с. 34,35), але даний акт складено у 2008 році, а котельня збудована відповідачем у 2014 році.

Зазначає, що суд прийшов до невірного висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення, невизнання або оспорювання її права, тому що під час судового розгляду справи було встановлено факт побудови котельної з трубою без дозвільних документів, актом комісії від 24.10.2017 року зафіксовано, в котельні встановлено котел з димохідною трубою, з якої іде дим, що вже порушує її права. Також комісією 25.12.2014 року встановлено, що подвіря задимлюється, та рекомендовано ОСОБА_2 перенести димохід.

Також посилається на показання свідка ОСОБА_3, щодо легітимності рішення Петропавлівської сільської ради про надання ОСОБА_2 дозволу на будівництво.

ОСОБА_2 у своєму відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Своє відношення до апеляційної скарги обґрунтовує тим, що літню кухню ним побудовано в літку 2014 року, дозвіл на будування якої йому було надано рішенням Петропавлівської сільської ради від 28 березня 2008 року.

На підставі скарг ОСОБА_4 щодо незаконності побудованої літньої кухні та викидів з димохідної труби твердопаливного котла з боку співробітників Куп'янського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області зі мною була проведена відповідна розяснювальна робота, щодо дотримання вимог пожежної безпеки у побуті, експлуатації печей та нагрівальних приладів.

23 лютого 2014 р. він на підставі скарг ОСОБА_4 та ОСОБА_1 викликався на засідання земельної комісії Петропавлівської сільської ради. Куп'янського району де був також присутній і головний архітектор Куп'янської РДА ОСОБА_5 з приводу незаконної забудови своєї земельної ділянки - господарською будівлею, а саме: літньою кухнею розміром 8,0 х 4.0м. на території свого домоволодіння, жодного порушення чинного законодавства України вищезазначеною комісією з мого боку встановлено не було.

Також зазначає, що оскільки позов необґрунтований, то позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є недоведеними.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_7 проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Надав до суду апеляційної інстанції заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,учасників справи, які зявилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що власником домоволодіння та земельної ділянки площею 0, 16 га за адресою: сел. Петропавлівка, вул. Дружби, 42 , є ОСОБА_4, що підтверджується угодою від 05 грудня 1997 року, посвідченою державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстровано в реєстрі за № І-6392, та Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР 19-00-054268 (т. 1 а.с.190, 191).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ ВЛ № 445393 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 1985 року (т. 1 а.с. 189 .

Згідно паспорта серія ММ 350786, виданого Купїянським МВДУМВС України в Харківській області 31 березня 2014 року, ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т. 1 а.с. 12)

Відповідач ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: сел. Петропавлівка, вул.. Дружби, 41, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 жовтня 1992 року секретарем виконавчого комітету Петропавлівської сільської Ради народних депутатів Куп'янського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 308. Згідно довідки № 2278, виданої 14 серпня 2018 року виконавчим комітетом Петропавлівської сільської ради, вищевказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0, 15 га, яка знаходиться в комунальній власності Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області (т. 1 а.с. 58-60, т. 2 а.с. 5,6,)

Рішенням Петропавлівської сільської ради Куп'янського району Харківської області № 37-г від 28 березня 2008 року ОСОБА_2 надано дозвіл побудувати літню кухню розміром 8,0 х 4,0 м на території його домоволодіння в с. Петропавлівка вул.. Дружби , 41 , та зобов'язано його зробити відповідні зміни в технічній документації на домоволодіння в КП Куп'янське БТІ (т. 1 а.с. 6).

Згідно акту обстеження на можливість будівництва господарської будівлі на присадибній ділянці в селі Петропавлівка по вул..Дружби, 41 , яке виконане директором КП «Апхітертурне бюро Купьянського району» ОСОБА_8 на підставі замовлення від 07.03.2008 року гр.. ОСОБА_2 про можливість намірів будівництва літньої кухні розміром 8,00 на 4,00 в селі Петропавлівка по вул..Дружби, 41, встановлено, що заплановане будівництво відповідає будівельним, санітарним нормам ( т.1.а.с. 34,35)

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою с. Петропавлівка вул.. Дружби , 41, в якому замовником вказаний ОСОБА_2 та який виготовлено 16.10.2017 року , вбачається, що згідно за схематичним планом на даній земельній ділянці розташовані: житловий будинок - літ. А, сарай - літ. Б,Д, гараж - літ. Г, погріб - літ. В, вбиральня - літ. З, літня кухня - літ. Е, огорожа -12 (т. 1 а.с.61, 63).

З відповіді Куп'янського МВ ГУМВСУ в Харківській області від 13 листопада 2014 р.та висновку по заяві ОСОБА_4 вбачається, що при розгляді даної заяви перевіркою встановлено, що в вищевказаної події відсутні ознаки кримінального правопорушення, підстав для вжиття заходів реагування з боку міліції на цей час не вбачається, ОСОБА_4 рекомендовано звернутися до санепідемстанції (т. 1 а.с. 165, 166).

Листом № 390-3081 від 24 листопада 2014 року ОСОБА_4 повідомлено, що Куп'янським РВ ГУДСНС України у Харківській області розглянуто його заяву від 17 листопада 2014 року та роз'яснено, що провести перевірку та вжити заходи згідно діючого законодавства не є можливим, так як органи Державної служби України надзвичайних ситуацій не мають повноважень щодо перевірок об'єктів індивідуальної житлової забудови та квартир. З метою недопущення виникнення пожеж та надзвичайних ситуацій співробітниками Куп'янського РВ проведено роз'яснювальну роботу з власником домоволодіння ОСОБА_2 щодо дотримання вимог пожежної безпеки у побуті, експлуатації печей та нагрівальних приладів (т. 1 а.с.66).

Листами № 1231та № 1232 від 27 листопада 2014 року Петропавлівська сільська рада надала відповідь ОСОБА_4 на його заяву від 21 листопада 2014 року про перевірку законності забудови зі сторони сусідаБузова О.А. та встановлення металевої димохідної труби, дим з якої виходить на його подвір'я. та повідомили, що по цьому питанню була проведена перевірка з залученням КП «Архітектурне бюро Куп'янського району Харківської області» та Куп'янського РВ ГУ ДСНСУ у Харківській області і було встановлено, що будівництво літньої кухні виконано з дотриманням будівельних та санітарних норм. З ОСОБА_2 була проведена профілактична бесіда про дотримання вимог ст.. 55 Кодексу цивільного захисту України та виконання вимог ст.. 103 Земельного кодексу України. Відносно розташування димохідної труби, встановленої на літній кухні, з метою недопущення скандалів з сусідами, ОСОБА_2 було рекомендовано переставити її на іншу сторону будівлі літньої кухні. Також рекомендовано ОСОБА_4 знаходити спільну мову з сусідом ОСОБА_2. В 2008 році ОСОБА_2 звертався до сільради із заявою про надання йому дозволу на будівництво літньої кухні на території своєї земельної ділянки з дотриманням санітарних та пожежних вимог і рішенням виконкому № 37-г від 28 березня 2008 року йому було надано такий дозвіл (т. 1 а.с. 170, 171).

Згідно відповіді Головного архітектора Куп'янського району від 22 грудня 2014 року на це запитання Петропавлівського сільського голови, під час огляду відділом архітектури та будівництва забудови гр..ОСОБА_2 , порушень в дотриманні будівельних норм не виявлено (т. 1 а.с. 228).

Згідно протоколу засідання земельної комісії Петропавлівської сільської ради по розгляду заяви ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23 грудня 2014 року , на якому були присутні ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, районний архітектор, за результатами розгляду заяви рекомендовано сусідам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернутися до суду, оскільки між ними не досягнуто згоди з рішеннями сільської ради та порадами районних спеціалістів, рекомендовано кожному з сусідів щоденно дотримуватися правил добросусідства ( т.1.а.с.8-10)

З актів від 24 жовтня 2017 року, які складено комісією в складі депутата сільської ради та жителів вул. Дружби с. Петропавлівка, вбачається, що в домоволодінні ОСОБА_2 по вул. Дружби, № 41, при розпалюванні котла довготривалого горіння з димара дійсно виходить дим тривалістю 15-20 хвилин від початку загорання палива, а потім кількість диму значно зменшується і його майже не видно. На протязі 3-х років з боку жительки с. Петропавлівка, вул. Дружби, № 42 ОСОБА_1 тривають вислови нецензурною лексикою, образи, прокльони в адресу жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, які неодноразово чули сусіди, що і засвідчують (т 1 а.с. 37, 38).

Листом № 1020-265 від 15 січня 2018 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області ОСОБА_1 було повідомлено, що її звернення від 12 грудня 2017 року стосовно дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: сел. Петропавлівка, вул.. Дружби, 41, розглянуто. Згідно даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформація щодо об'єкта будівництва за зазначеною вище адресою в Департаменті відсутня, посадовими особами Департаменту у період з 27.12.2017 по 05.01.2018 р. неодноразово здійснено виїзди за вищевказаною адресою, встановлено факт наявності житлового будинку з господарськими будівлями, на момент здійснення виїздів, суб'єкт містобудування або їх уповноважені особи буди відсутні, що унеможливило проведення перевірки. Після проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю у присутності суб'єктів містобудування або їх представників та у разі виявлення порушень чинного законодавства, Департаментом будуть вжиті заходи реагування в межах компетенції (т. 1 а.с. 100, 101).

На виконання доручення голови райдержадміністрації від 25 грудня 2014 року з метою розгляду звернення ОСОБА_4 комісією проведено обстеження домоволодінь з виїздом на місце. Встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово звертався зі скаргою на свого сусіда ОСОБА_2 про те, що встановлений димохід, поблизу межі до його садиби, задимлює подвір'я. Громадянин ОСОБА_2 відреагував на скаргу, піднявши трубу на декілька метрів вище, але цього було недостатньо, щоб сусіду не задимлювалося подвір'я. Комісією було рекомендовано ОСОБА_2 перенести димохід, що знаходиться в господарській будівлі та заважає сусіду ОСОБА_4, та встановити зі свого боку подвір'я. Якщо сторони конфлікту не знайдуть примирення в даному питанні, запропоновано, в такому разі, звернутися до суду (т. 1 а.с. 188).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що самі лише пояснення сторони щодо наявності певних порушень її прав та наслідків таких порушень не є достатніми, достовірними та належними доказами існування таких порушень. Позивачем не надано доказів того, що: відповідачем було здійснено самочинне будівництво, яке порушує права позивача, погіршуючи стан земельної ділянки, або створює незручності чи перешкоди в користуванні нею; які істотні порушення будівельних норм і правил допущено ОСОБА_2, не надано доказів порушення її права. Твердження позивача про те, що дим, який виходить з димохідної труби в літній кухні, спричиняє їй та членам її родини труднощі у користуванні домоволодінням, належним чином не доведені та ґрунтуються лише на поданих суду фотографіях, з яких вказані обставини встановити неможливо.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦК України, ст.ст.49, 50 Конституції України фізична особа має право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля.

Відповідно до ст. 271 ЦК України, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Відповідно до ст. 91, 96, 103, 104, 152 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані: не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Спори щодо додержання правил добросусідства - обов'язку власників і землекористувачів обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо), - розглядаються судами відповідно до статей 103-104 ЗК України.

Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 18.12.2009 року № 14 « Про судове рішення у цивільній справі» надав наступні розяснення , що «Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК) ( 1618-15 ), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це»

Відсутність порушених прав Позивача та не вірно обраний спосіб захисту цивільних прав та інтересів є підставою для відмови в позові.

Тобто, з огляду на завдання та основні засади цивільного судочинства, звертаючись до суду, особа має довести про порушення її права або охоронюваного законом інтересу.

Стаття 119 ЦПК України, у редакції, що діяла на час подання позову, зобовязувала навести виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Сторони на власний розсуд розпоряджаються своїми правами та обовязками.

Отже, у позовній заяві позивач має навести обставини не тільки певного порушення, а й того, яким чином це порушення впливає на здійснення ним своїх прав та інтересів.

Проте, звертаючись з позовом ОСОБА_1 , а саме в уточненій позовній заяві, посилаючись на положення ст. 275 ЦК України, просила відновити її порушене право та зобовязати відповідача ОСОБА_2 знести димохідну трубу, яка розташована в літній кухні на належній йому земельній ділянці, обґрунтувавши ці позовні вимоги тим, що з котельної виходить димохідна труба и коли котельня працює з труби виходить дим, який спричиняє їй труднощі користування своїм домоволодінням, їй та членам її родини важко дихати.

В апеляційній скарзі на стростування висновків суду, ОСОБА_1 зазначає, що в котельні встановлено котел з димохідною трубою, з якої іде дим, що вже порушує її права.

Сам по собі факт наявності димохідної труби та диму ще не свідчить про наявність порушеного особистого немайнового права позивача у розумінні статті 270 ЦК України.

При зверненні до суду позивачем ОСОБА_1 не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку.

У справі, що переглядається, установлено, що власником домоволодіння та земельної ділянки за адресою:с. Петропавлівка, вул. Дружби, 42 , є ОСОБА_4, а позивач ОСОБА_1 є його дружиною.

З огляду на положення статтей 103 та 104 ЗК України, судовому захисту підлягають права саме власників та землекористувачів земельних ділянок, до яких позивач ОСОБА_1 не відноситься.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судова колегія приходить до висновку, що обравши такий спосіб захисту, позивач не довела, як правову, так і фактичну підставу своїх позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л).

Судом першої інстанції у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи учасників справи перевірені, їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, то апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги залишено без задоволення судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 09 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

ОСОБА_9