Постанова
Іменем України

18 квітня 2019 року
м. Київ
справа № 759/13321/16-ц

провадження № 61-45734св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,
учасники справи:
заявник ОСОБА_1 ,
заінтересовані особі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.»), заступник начальника відділу Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сергієнко Олексій Миколайович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року в складі судді Миколаєць І. Ю. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року в складі колегії суддів: Борисової О. В., Ратнікової В. М., Вербової І. М.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» (далі ТОВ «Ю.С.А.»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» (далі ТОВ «Гарант Ойл Групп»), Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення штрафних санкцій та зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору від 20 січня 2016 року, ОСОБА_1 передав на зберігання ТОВ «Ю.С.А.» 5 830 літрів бензину А-95, що підтверджується актом від 27 січня 2016 року. Відповідач зобов`язався відпускати товар зі складу у будні дні з 08.30 год до 19.30 год та у вихідні дні за домовленістю.

У подальшому ТОВ «Ю.С.А.» повідомило про неможливість відвантаження належного позивачу бензину у зв`язку з неналежним виконанням Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, на території якої знаходився належний ТОВ «Гарант Ойл Групп» склад палива, умов договору, укладеного між відповідачем та третьою особою.

На підставі викладеного ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних вимог просив: стягнути з ТОВ «Ю.С.А.» штраф у розмірі 63 000 грн за період з 01 липня 2016 року до 03 листопада 2016 року; зобов`язати ТОВ «Ю.С.А.» виконати умови договору відповідального зберігання від 20 січня 2016 року та видати позивачу 5 030 літрів бензину А-95; визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України при вчиненні перешкод при відпуску, отриманні бензину А-95, належного ОСОБА_1 , у вигляді відключення електроенергії та блокування під`їзних та залізничних шляхів до території складу; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України не чинити перешкоди в вигляді відключення електроенергії складі та блокуванні під`їзних та залізничних шляхів до належного ТОВ «Ю.С.А.» обладнання для відпуску (отримання) бензину А-95 ОСОБА_1 .

У березні 2017 року ОСОБА_1 подав заяву про відмову від позову.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задоволено. Провадження у справі закрито. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 26 грудня 2016 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач відмовився від позову, з наслідками закриття провадження, передбаченими статтею 206 ЦПК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції) він ознайомлений, тому наявні правові підстави для застосування норми пункту 3 частини першої статті 205 ЦПК України.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що постановлення місцевим судом ухвали про закриття провадження у справі не порушує права та інтереси відповідача (ТОВ «Гарант Ойл Групп»), який оскаржує ухвалу суду першої інстанції.
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та постанову заступника начальника відділу Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі Бориспільський МР ВДВС ГТУЮ у Київській області) Сергієнка О. М., заінтересована особа ТОВ «Гарант Ойл Групп».

Скарга мотивована тим, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року забезпечено його позов до ТОВ «Ю.С.А.», Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення штрафних санкцій, визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язано ТОВ «Ю.С.А.» припинити вчиняти перешкоди при відпуску палива (здійсненні наливу) за його заявами з належних ТОВ «Ю.С.А.» резервуарів, що розміщуються на складі ПММ № 2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказував, що підставою закриття виконавчого провадження є скасування вищезазначеної ухвали суду.

Зазначав, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які заяви (клопотання) стягувача або боржника про долучення ухвали Апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року, а тому вважає, що державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження діяв на власний розсуд.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив визнати незаконними дії заступника начальника Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області) Сергієнка О. М. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 червня 2017 року; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 29 червня 2017 року.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заступник начальника Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнко О. М.правильно виніс постанову про закриття виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, був скасований ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду, а також зазначив, що доводи апеляційної скарги про те, що державний виконавець при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження діяв на власний розсуд, не впливають на правильність винесення заступником начальника постанови про закінчення виконавчого провадження. Місцевий суд повно та об`єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані докази та дав їм правильну правову оцінку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року до Верховного Суду, ТОВ «Гарант Ойл Групп», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, зокрема, що ТОВ «Гарант Ойл Групп» та його представник не були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, тому суд апеляційної інстанції розглянув справу за його відсутності.

Доводи інших учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

22 березня 2019 справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» (далі ТОВ «Ю.С.А.»), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» (далі ТОВ «Гарант Ойл Групп»), Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення штрафних санкцій та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року забезпечено позов ОСОБА_1 до ТОВ «Ю.С.А.», Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення штрафних санкцій, визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язано ТОВ «Ю.С.А.» припинити вчиняти перешкоди при відпуску палива (здійсненні наливу) за його заявами з належних ТОВ «Ю.С.А.» резервуарів, що розміщуються на складі ПММ №2 за адресою: Київська область, м. Бориспіль, Соцмістечко № 1.

Постановою старшого державного виконавця Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнка О. М. від 30 січня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53298174 за виконавчим листом № 2/759/5394, виданим Святошинським районним судом міста Києва 26 грудня 2016 року, щодо забезпечення позову у цивільній справі.

29 червня 2017 року заступником начальника Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнком О. М.винесено постанову про закінчення виконавчого проваження № 53298174 на підставі пункту 5 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 26 грудня 2016 року скасована ухвалою Апеляційного суду місті Києва від 25 квітня 2017 року.

Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Порядок призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції визначено статтею 366 ЦК України, відповідно до абзацу другого частини першої якої про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.
Повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128130 ЦПК України.
Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (частини першачетверта статті 128 ЦПК України).
Згідно з частиною п`ятою статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.
Відповідно до частин першоїтретьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
У касаційній скарзі ТОВ «Гарант Ойл Групп» указувало, що апеляційний суд не повідомив його про дату, час і місце судового засідання.
У матеріалах справи відсутні докази повідомлення ТОВ «Гарант Ойл Групп» та його представника про розгляд апеляційної скарги, призначений апеляційним судом на 14 серпня 2018 року, оскільки матеріали справи містять лише судову повістку-повідомлення про розгляд справи, однак не містять даних про направлення та отримання вказаної повістки-повідомлення ТОВ «Гарант Ойл Групп».
У матеріалах справи також відсутні докази повідомлення у будь-який інший спосіб ТОВ «Гарант Ойл Групп» про дату, час і місце судового засідання в суді апеляційної інстанції.
Таким чином, справу розглянуто апеляційним судом за відсутності учасника справи (ТОВ «Гарант Ойл Групп») який не був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.
Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 400, 401, 411та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Групп» задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 серпня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька
В. В. Пророк