Справа № 530/489/19
Номер провадження 2/530/531/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус ОСОБА_4, юридична адреса: Полтавська область, м.Зіньків, вул.Сумська, 2, Відділ у Зіньківському районі Головного управління Держгеокадастру України у Полтавській області, юридична адреса: Полтавська область, м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 64, державний реєстратор апарату Зіньківської районної державної адміністрації ОСОБА_5, юридична адреса: Полтавська область, м.Зіньків, вул.Воздвиженська, 40 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою за договором оренди, шляхом визнання неправомірними дій орендодавця, що проявилися у повторній передачі вже переданої в оренду земельної ділянки одній особі, в користування іншій особі за договором емфітевзису, визнання договору емфітевзису недійсним, та про відшкодування орендодавцем, завданої цим позивачеві понесених ним збитків для відновлення порушеного права, -

В С Т А Н О В И В :

Від позивача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони власнику земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що розташована на території Пишненківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, площею 4,8282 га, з цільовим призначенням "Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", кадастровий номер :00:025:0011, яка перебуває в оренді з 15.10.2008 року до 15.10.2023 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та Емфітевту фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 встановлювати межі земельної ділянки, виділяти її в натурі із земельного масиву та приступати до її обробітку, до вирішення справи по суті.

Вивчивши наявні матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає часткову задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, мають бути спів мірними із заявленими позивачами вимогами.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи - не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги - інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Особам, які беруть участь у справі - має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Керуючись ст.ст. 151,153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволити частково.

Заборонити ОСОБА_2 та фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 приступати до обробітку земельної ділянки площею 4,8282 га, з цільовим призначенням "Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", кадастровий номер :00:025:0011, яка перебуває в оренді з 15.10.2008 року до 15.10.2023 року у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до вирішення справи по суті.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_6