Справа № 727/4282/19
Провадження № 2/727/974/19
У Х В А Л А

16 квітня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Мамчин П.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Чернівецької міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справах, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або спорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також органи і особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до роз»яснень п. п. 2, 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» цивільна юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК). Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 2) Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи провадження у справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд і інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв»язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є по перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по друге, суб»єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Адміністративною справою, відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг(п.7 ч. 1 ст. 4 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, іншим субєктом при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом спору є визнання неправомірними та скасування містобудівних умов та обмежень №1413/17 від 12 квітня 2017 року для забудови земельної ділянки по вул.. Рівненській, 2, виданих Чернівецькою міською радою на ім.*я ОСОБА_2.

Статтею ст.7 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

За приписами п.п. 9 п. А ч.1 ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать й надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Згідно із положеннями ст. 14 Закону України "Про основи містобудування" до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать, зокрема, надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

За змістом п.1.2 Порядку надання містобудівних умов та обмежень, затверджених Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 7 липня 2011 року №109, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за N912/19650, містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Вимоги ОСОБА_1 стосуються здійснення Чернівецькою міською радою владних управлінських функцій зі здійснення контролю у сфері містобудування (невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації та місцевому рівні).

Тому позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 19. п. 1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п*ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: