Справа № 723/359/19
Провадження № 2/723/799/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужора В.Т.,

за участю секретаря Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сторожинецького районного суду Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1, в особі адвоката ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, через свого представника по дорученню ОСОБА_2, звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, про визнання батьківства. В даному позові позивач, посилається на наступне. З грудня 2015 року позивач почав зустрічатись з відповідачем ОСОБА_3.

Від цих стосунків ОСОБА_3 завагітніла та 15 грудня 2016 року народила сина ОСОБА_4.

Оскільки в шлюбі між собою сторони не перебувають, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу, за змістом якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як вбачається зі свідоцтва про народження дитини, ім'я та по батькові батька дитини записано за вказівкою відповідача як «Павло Петрович», тобто тотожне з власним іменем та по батькові позивача, а прізвище батька записано за прізвищем матері «Злепчук».

З липня 2016 року сторони почали проживати однією сімєю в будинку батьків позивача по вул. Центральній, 25 с.Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області.

Внаслідок сімейних непорозумінь з квітня 2017 року відповідач з дитиною почали проживати окремо від позивача в будинку своєї матері в с.Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області.

З кінця жовтня 2018 року відповідач фактично покинула дитину, і з 31 жовтня 2018 року позивач проживає разом з сином в будинку батьків позивача по вул. Центральній, 25 с.Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, утримує сина матеріально, забезпечує його всім необхідним.

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25.02.2019 було відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не зявився, однак від представника ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги про визнання батьківства визнала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів позовної заяви, встановлено, що З грудня 2015 року позивач почав зустрічатись з відповідачем ОСОБА_3. Від цих стосунків ОСОБА_3 завагітніла та 15 грудня 2016 року народила сина ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 7).

Оскільки позивач та відповідач не перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі та зі спільною заявою про реєстрацію народження дитини вони не зверталися, то запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем матері, а імя та по батькові дитини записано за вказівкою матері, на підставі ч. 1 ст.135 СК України.

З кінця жовтня 2018 року відповідач фактично покинула дитину, і з 31 жовтня 2018 року позивач проживає разом з сином по вул. Центральній, 25 с.Давидівка Сторожинецького району Чернівецької області, утримує сина матеріально, забезпечує його всім необхідним.

З метою захисту інтересів малолітньої дитини ОСОБА_4, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України), за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Також, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матірю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а імя та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

Пунктом 9 вказаної Постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних. Що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

ОСОБА_1, визнає себе батьком дитини ОСОБА_4, який народився 15 грудня 2016 року, ОСОБА_3В, не заперечує проти задоволення позову.

Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

За таких підстав, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та визнання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Керуючись ст. 28 ЦК України, ст. 128 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 200, 258-259, 262 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, в особі адвоката ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про визнання батьківства - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення судового рішення, до Чернівецького апеляційного суду.

СУДДЯ: