Справа № 697/691/19
Провадження № 2-о/697/23/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді Русакова Г.С.

за участю:

секретаря судового засідання - Десятник О.А.,

представника заявника ОСОБА_1

представника зацікавленої особи- Заболотських В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Канівський РС ДМС УДМС у Черкаській області про встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до Канівського міськрайонного суду із вищезазначеною заявою, в які просить встановити факт постійного проживання на території України, до 24 серпня 1991 року.

Заявлені вимоги мотивує тим, що він народився 27.02.1962 в Таджицькій РСР, після чого переїхав з батьками на Україну в м. Канів. 01.09.1969 вступив до Канівської ЗОШ № 4, яку закінчив 21.06.1979. У віці 16 років отримав у м. Каневі паспорт громадянина України радянського зразку. Після закінчення Канівської ЗОШ №4 вступив до ВУЗу. Після закінчення якого працював на території колишнього СРСР та України. За сімейними обставинами у 1986 році змінив місце проживання та був виписаний з квартири, але продовжував проживати та праювати у місті Каневі. До 21 серпня 1991 року працював у м. Каневі та проживав у своїй квартирі без реєстрації в Україні за адресою: АДРЕСА_1 . З серпня 1991 року поїхав працювати за межі України. На той час він не мав паспорта громадянина України, а мав паспорт радянського зразку 1974 року, який згодом втратив та у 2017 році отримав паспорт громадянина ОСОБА_3, оскільки на той час, працював у Москві. Згодом повернувся до м. Канева та у 2015 році отримав посвідку на постійне проживання в Україні , але, для отримання паспорта громадянина України йому, у відповідності з чинним законодавством України необхідно встановити факт постійного проживання в Україні до 24 серпня 1991 року. У звязку з цим звернувся з даною заявою до суду.

Заявник в судове засідання не з'явився, в заяві міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність, з участю представника.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав повністю та просив суд встановити факт постійного проживання заявника, на території України до 24 серпня 1991 року за період з 1965 року по 20 серпня 1991 року.

Представник Канівського районного сектору Державної міграційної служби України у Черкаській області ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, яка підтверджена доказами.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження АА № 0814242 від 19 листопада 2012 року, ОСОБА_2 народився 27.02.1962 в Таджицькій РСР ( а.с. 6).

З 01.09.1969 ОСОБА_2 вступив до середньої школи № 4 в м. Каневі, яку закінчив 21.06.1979 року, що підтверджується довідкою № 135 від 28.08.2018 ( а.с. 7 зворот).

В Україні має реєстраційний номер облікової карти платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_1 ( а.с. 6 зворот).

Довідкою виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області за № 11-15/1509 від 04.03.2019 ( а.с. 11), підтверджено, що ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав у м. Каневі за адресою АДРЕСА_2, з 27.09.1978 по 06.05.1980, з 02.06.1982 по 16.06.1982, з 27.09.1984 по 14.08.1986 та проживає на даний час починаючи з 03.06.2015 .

Згідно копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3, виготовленого 14.03.2013, вбачається, що замовником технічної інвентаризації є заявник ОСОБА_2 ( а.с. 8-9).

З 26.09.2017 заявник є громадянином ОСОБА_3, що підтверджується копією паспорта РФ ( а.с. 5), з 02.06.2015 ОСОБА_2 отримав посвідку на постійне проживання в Україні ( а.с. 7), місце проживання в Україні зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії заяви на отримання паспорта від 09.10.1978 року вбачається, що заявник отримав паспорт радянського зразка в м. Каневі (а.с.18).

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, та не оспорювалось сторонами, що заявник ОСОБА_2 в дійсності до 24 серпня 1991 року за період з 1965 року по 20 серпня 1991 проживав та працював в м. Каневі Черкаської області.

Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суді встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема: постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону Україні «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку.

У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, враховуючи те, що без встановлення факту постійного проживання на території України заявник не може отримати паспорт громадянина України, він в повному обсязі обґрунтував свої вимоги та підтвердив їх доказами, за приписами п.п.1, 2 ч.1ст.3 Закону України «Про громадянство України», суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення його заяви та встановлення факту постійного проживання на території України заявника до 24 серпня 1991 року за період з 1965 року по 20 серпня 1991року.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 77, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Канівський РС ДМС УДМС у Черкаській області про встановлення факту постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (посвідка на постійне проживання в Україні ІНО 69329, видана органом 7101 02.06.2015, ІП№ НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,( вул. Ленін,111), кв.1 м. Канів) на території України до 24 серпня 1991 року в період з 1965 року по 20 серпня 1991 року .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.04.2019

Головуючий підпис ОСОБА_5

з оригіналом згідно: оригінал зберігається в матеріалах справи № 697/691/19

Головуючий Г . С . ОСОБА_5