ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

17 травня 2019 року м. Чернівці

справа № 727/11508/18

Суддя Чернівецького апеляційного суду судової палати з розгляду цивільних справ Перепелюк І. Б. ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог до предмета спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Іванова Світлана Миколаївна про визнання договору купівлі продажу недійсним, визнання права власності

встановила :

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 26 березня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Івановою С.М. 02 червня 2000 року за реєстровим №4390.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частку житлового будинку літ.А, житловою площею 70, 50 кв.м., який розташований в АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 11058,60 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 квітня 2019 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав на рішення апеляційну скаргу, по якій не може бути відкрито апеляційне провадження і вирішено питання про призначення її до розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 354, ст.356, ст.357 ЦПК України.

Спіжавка ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 в прохальній частині апеляційної скарги просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 05 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимогдо ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, виділ часток в майні подружжя, визнання права власності на 1/2 частку в повному обсязі. З матеріалів справи вчається що рішення суду першої інстанції ухвалено не 05 квітня 2019 року, а 26 березня 2019 року. Таким чином апелянтам слід уточнити вимоги прохальної частини апеляційної скарги відповідно до статті 374 ЦПК України.

А також Спіжавка Т.Г. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням в якому просить звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До матеріалів справи апелянтом додано копію посвідчення №548 від 08.12.2016р. згідно якого ОСОБА_2 присвоєно почесне звання «Мати Героїня», однак дане звання не є підставою для звільнення від сплати судового збору виходячи з норм Закону України «Про судовий збір», оскільки пільги для «Матері-героїні» передбачені Законом України "Про державні нагороди України", в перелік яких не входить звільнення від сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, на не визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» зазначено чіткий перелік пільговиків, щодо сплати судового збору. В даному переліку не міститься категорія матері-героїні.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, вирішення питання, щодо відстрочення сплати судового збору здійснюється у відповідності до загальних принципів цивільного судочинства, зокрема, принципу змагальності, відповідно якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з принципом змагальності, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи вищевикладене, підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір» не вбачається.

Відповідно до с.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюється у таких розмірах : за подання до суду позовної заяви майнового характеру- 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви не майнового характеру- 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року становив 1762 грн.

Відповідно п.п. 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду встановлено розмір судового збору 150 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 оскаржує рішення з двома позовними вимогами одна вимога немайнового характеру та одна вимога майнового характеру.

Таким чином, апелянт при поданні апеляційної скарги повинен сплатити 1057 грн. 20 коп. (704,80 *150%) за вимогу немайнового характеру, та 4874,23 грн (3249,49*150%) за позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.356 ЦПК України, якщо апелянт відповідно до вимоги суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи зазначені вище обставини, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту можливість сплатити судовий збір в розмірі 5931,43 на такі реквізити: Рахунок: 0013, отримувач Чернівецьке УК/м.Чернівці/22030101, Код отримувача , Банк одержувача Казначейство України(ЕАП), МФО 899998, апеляційний суд Чернівецької області.

У зв`язку з наведеним, відповідно до вимог ст. 357 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту 10 днів строку з дня вручення копії ухвали, для подачі оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.356, 185, 357 ЦПК України, суддя

ухвалила :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати апелянту строк 10 днів, з дня вручення копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити апелянту, що у випадку не виправлення зазначених недоліків апеляційної скарги у встановлений в ухвалі строк, відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України ЦПК України, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя: (підпис)

Вірно з оригіналом :