Справа № 629/1860/19
Провадження № 6/629/61/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Авраменко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м.Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу, -

встановив:

Старший державний виконавець міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання покладених виконавчим листом зобовязань, посилаючись на те, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження №57193376 з виконання виконавчого листа №629/4749/17, виданого 04.07.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 95054,63 грн. на користь АТ КБ «Приватбанк». Боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього зазначеним рішенням суду.

Старший державний виконавець Павленко О.М. надала телефонограму про розгляд подання за її відсутності, за наявними матеріалами у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи подання, суд виходить з наступного.

В провадженні Міжрайонного відділі державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження №57193376 з виконання виконавчого листа №629/4749/17, виданого 04.07.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 95054,63 грн. на користь АТ КБ «Приватбанк».

Постановою державного виконавця від 12.09.2018 року було відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом та направлено її копію боржнику.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Стаття 313 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч.3 ст.269 ЦК особисті немайнові права тісно повязані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 року №3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі - Закон №3857-XII). Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п.5).

Таким чином, законодавець передбачив можливість застосування судом зазначених обмежень, а не обовязкове їх застосування, та умову застосування судом зазначених обмежень у випадку, якщо боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. Згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Відповідно до положення ч.3 ст.12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, він підлягає доведенню. Оскільки, відповідно до ч.4 ст.441 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Ухилення боржника від виконання своїх зобовязань також полягає в тому, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобовязань в той час як має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Це будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

В поданні не вказано обставини, за якими державний виконавець дійшов висновку про наявність у боржника паспорту для виїзду за кордон, про намір боржника виїхати за межі України з метою уникнення сплати боргу.

В порушення вимог законодавства держвиконавець ухилився від доведення тієї обставини, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобовязань, в той час як має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Держвиконавецем не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобовязань.

В справі також відсутні дані про повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні подання за недоведеністю.

Керуючись ст.258-260,441 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м.Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.А.Ткаченко