ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року м. Одеса

справа № 518/1671/17

провадження № 22-ц/813/2942/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів - Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Ширяївська селищна рада,

третя особа - реєстраційна служба Ширяївського районного управління юстиції Одеської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року у складі судді Тростенюка В.А.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ширяївської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, реєстраційна служба Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.2-4).

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.19).

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Ширяївського районного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року справа направлена до Фрунзівського районного суду Одеської області для розгляду по суті на підставі п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України (а.с.25,26).

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року справу прийнято до провадження судді Тростенюка В.А. та призначено до розгляду (а.с.28).

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв'язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в судове засідання, про причину неявки суду не повідомлено, заяву про розгляд справи у його відсутність або відкладення розгляду справи не надано (а.с.42).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права,просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.50).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що про слухання справи 11 жовтня 2018 року він взагалі не був повідомлений належним чином, а судову повістку на 24 жовтня 2018 року він отримав лише 26 жовтня 2018 року, оскільки з 23 по 25 жовтня 2018 року він знаходився у відрядженні у м.Лиманське, на підтвердження чого надано довідку.

Правом на відзив відповідач та третя особа не скористались.

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились (а.с.64-71). Позивач ОСОБА_1 та відповідач Ширяївська селищна рада Одеської області надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.64,66). Третя особа реєстраційна служба Ширяївського районного управління юстиції Одеської областіклопотання про поважність причин неявки в суд апеляційної інстанції не подала. З метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч.1 ст.371 ЦПК України, відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що вказані обставини не перешкоджають розглядові справи у відсутність належно сповіщеної третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

За нормами п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позов 26 грудня 2017 року (а.с.2-4).

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.19).

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Ширяївського районного суду Одеської області від 23 серпня 2018 року справа направлена до Фрунзівського районного суду Одеської області для розгляду по суті на підставі п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України (а.с.25,26).

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року справу прийнято до провадження судді Тростенюка В.А. та призначено до розгляду на 11 жовтня 2018 року на 11.30 годин (а.с.28).

В матеріалах справи наявне поштове повідомлення на 11 жовтня 2018 року на 11.30 годин на ім'я ОСОБА_1, яке не вручено адресату у зв'язку з його відсутністю (а.с.37).

Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 11 жовтня 2018 року сторони у судове засідання 11 жовтня 2018 року не з'явились (а.с.38).

Розгляд справи відкладено на 24 жовтня 2018 року на 11:30 год., сторони у судове засідання не з'явились (а.с.41).

Ухвалою Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з посиланням на те, що належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, а саме: 11 жовтня 2018 року та 24 жовтня 2018 року (а.с.42).

Однак, доказів про належне повідомлення позивача на 11 жовтня 2018 року матеріали справи не містять.

Так, поштова кореспонденція направлена ОСОБА_1 на 11 жовтня 2018 року, повернулась до суду не врученою з відміткою «адресат отсутствует», що є неналежним доказом виконання судом вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, тобто не є доказом, який підтверджує належну фіксацію повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи (а.с.37).

Поштове повідомлення на 24 жовтня 2018 року на а.с.46 вручено ОСОБА_1 23 жовтня 2018 року, про що свідчить його підпис на поштовому повідомленні та відстеження відправлення з сайту «Укрпошта», але з порушенням строку передбаченого ч.5 ст.128 ЦПК України (а.с.46, 72).

При цьому, у суду першої інстанції на час постановлення оскаржуваної ухвали не було наявне поштове повідомлення на ім'я ОСОБА_1 про сповіщення на 24 жовтня 2018 року, яке повернулось до суду 03 листопада 2018 року, тобто після винесення оскаржуваної ухвали суду, а з наявного в матеріалах справи на аркуші 40 відстеження не вбачається, що відправлення було вручено адресату (а.с.46,73). Тому у суду були відсутні докази належного сповіщення позивача на 24 жовтня 2018 року на час постановлення оскаржуваної ухвали суду.

На переконання апеляційного суду, враховуючи зазначене, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про належне повідомлення позивача та його повторну неявку в судове засідання, яке призначено на 24 жовтня 2018 року.

Крім того, в суді апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 23 жовтня 2018 року по 25 жовтня 2018 року перебував у службовому відрядженні, що свідчить про поважність його відсутності в судовому засіданні 24 жовтня 2018 року та неможливість повідомлення суду причин своєї неявки (а.с.51).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року відзначив, що право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п.1 ст.6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

А в рішенні у справі «Церква села Сосулівка проти України» від 28 лютого 2008 року, де релігійна організація заявника була змушена звернутися за судовим захистом, проте безуспішно, Європейський Суд з прав людини в п. 53 вказав, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Загалом Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до переконання, що позивач не відмовлявся в будь-який опосередкований спосіб від своїх позовних вимог і в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про втрату його інтересу до власного позову, а відтак, судом першої інстанції використаний процесуальний засіб у вигляді залишення позовної заяви без розгляду, який не є пропорційним і обмежує права позивача на розгляд справи судом, із врахуванням викладеного.

Колегія суддів, враховуючи необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, яке встановлено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції постановлена із порушеннями норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Фрунзівського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 квітня 2019 року.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков