П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Київ

Справа № 22-6609 Головуючий у 1-й інстанції: Колдіна О. О.

Унікальний №756/6801/17 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Борисової О. В.

НевідомоїТ. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ліщишина Ігоря Віталійовича в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

у с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року суд задовольнив заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Суд наклав арешт на квартиру АДРЕСА_1 і заборонив ОСОБА_3 та іншим особам здійснювати будь-які дії, укладати будь-які правочини та вчиняти інші дії, пов'язані з переходом права власності на зазначене нерухоме майно до розгляду справи по суті.

Не погоджуючись з таким вирішенням питання, ОСОБА_3 через свого представника, адвоката Ліщишина І. В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати, а також скасувати заходи забезпечення позову, вжиті оскаржуваною ухвалою (а.с.94-104).

Відзиву на апеляційну скаргу учасники справи у визначений судом строк не подали.

В суд апеляційної інстанції треті особи не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотні повідомлення про вручення судових повісток (а.с.130-134).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явились, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників справи: представника відповідача, адвоката Ліщишина І. В., який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити; представника позивача, адвоката Конюхова Є. А., який за перечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_1 та забороняючи ОСОБА_3 та іншим особам здійснювати будь-які дії, укладати будь-які правочини та вчиняти інші дії, пов'язані з переходом права власності на зазначене нерухоме майно до розгляду справи по суті, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення суду.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У даній справі відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_4, квартира АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, є предметом іпотеки за Договором іпотеки від 13 червня 2007 року, укладеним між указаними особами та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", з метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_10 за кредитним договором №014/7478/82/56659 від 13 червня 2007 року, укладеного між останнім та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Предметом позову у даній справі є витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 та передання його ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.5-23).

Підставою позову є вибуття спірного нерухомого майна з володіння законних власників ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з їх волі, а незаконним способом - шляхом реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 12 грудня 2017 року, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки за указаним іпотечним договором в позасудовому порядку було проведене з порушенням законодавства.

Водночас, як встановлено в ході апеляційного розгляду справи, право вимоги за кредитним договором №014/7478/82/56659 від 13 червня 2007 року, а також за договором іпотеки від 13 червня 2007 року було відступлене ТОВ "СВ Фінанс", який в свою чергу звернув стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом реєстрації права власності на спірне нерухоме майно.

В подальшому ТОВ "СВ Фінанс" відчужив квартиру АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 (відповідача у даній справі).

Правомірність реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ "СВ Фінанс" була предметом судового розгляду.

Так, Голосіївський районний суд м. Києва у справі №752/16419/16-ц ухвалив рішення від 13 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 19 липня 2017 року, про відмову в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування рішення ПН КМНО Каплуна Ю. В. №28581435 від 03 березня 2016 року про державну реєстрацію за ТОВ "СВ Фінанс" права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Під час апеляційного розгляду справи в судовому засіданні представник позивача, адвокат Конюхов Є. А., наведених обставин не спростував.

Отже законність вибуття спірного нерухомого майна з власності позивача була предметом судового розгляду та підтверджена в судовому порядку.

Указані обставини дають суду апеляційної інстанції підстави вважати, що оскільки спір між ОСОБА_4 та ТОВ "СВ Фінанс" щодо законності реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ "СВ Фінанс" вирішений на користь ТОВ "СВ Фінанс", спір між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з приводу витребування майна його власником відсутній.

Оскільки районний суд відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи, а позивач, діючи у власних інтересах, не зазначив у позовній заяві та заяві про забезпечення позову вищенаведених відомостей щодо обставин переходу права власності на спірне майно, районний суд не установив усіх обставин виникнення спору, зокрема, не пересвідчився чи дійсно між сторонами даної справи виник спір щодо витребування майна його законним власником.

Ураховуючи викладене, у апеляційного суду наявні підстави скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вимоги апеляційної скарги представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року, задоволенню не підлягають, оскільки у даній справі предметом оскарження є ухвала про вжиття заходів забезпечення позову. Питання щодо скасування заходів забезпечення позову не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Ліщишина ІгоряВіталійовича в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 квітня 2019 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді О. В. Борисова

Т. О. Невідома