Справа № 404/6136/18
Номер провадження 2/404/305/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Мосійчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в порядку спрощеного позовного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, по якому позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 02.11.2016 р. в розмірі 29 727,12 грн.; за договором позики від 01.03.2017 р. в розмірі 38 544,50 грн., а всього 68 271,62 грн., а також судові витрати в розмірі 736,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики 02 листопада 2016 року за умовами якого ОСОБА_1 надав позику в сумі 275 дол. США, строком до 09 листопада 2018 року.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_2, що виникають з договору позики від 02.11.2016 р. було укладено договір поруки від 02.11.2016 р. за яким ОСОБА_3 виступила поручителем по договору позики від 02.11.2016 р.

На даний час зобовязання за договором позики від 02.11.2016 р. не виконуються, у визначений строк кошти не повертаються. Всього, згідно договору позики від 02.11.2016 р., було повернено кошти в розмірі 130,66 дол. США.

Станом на 03.09.2018 р. заборгованість відповідачів, перед позивачем становить 29 727,12 грн., з яких: 130,66 дол. США х 28,24 грн. = 3 689,84 грн. позика; 922,00 дол. США х 28,24 грн. = 26 037,28 грн. пеня.

Крім того, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір позики 01 березня 2017 року за умовами якого ОСОБА_4 надав позику в сумі 8 070 грн., строком по 01 березня 2019 року.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_2, що виникають з договору позики від 01.03.2017 р. було укладено договір поруки від 01.03.2017 р. за яким ОСОБА_3 виступила поручителем по договору позики від 01.03.2017 р.

29 серпня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого В.В. передав ОСОБА_1, а ОСОБА_1 прийняв право вимоги, що належить первісному кредиторові, і став кредитором за договором позики від 01.03.2017 р., укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_2 та договором поруки від 01.03.2017 р. укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_3.

На даний час зобовязання за договором позики від 01.03.2017 р. не виконуються, у визначений строк кошти не повертаються. Всього, згідно договору позики від 01.03.2017 р., було повернено кошти в розмірі 2 355 грн.

Станом на 03.09.2018 р. заборгованість відповідачів, перед позивачем становить 38 544,50 грн., з яких: 5 715,00 грн. позика; 32 829,50 грн. пеня.

За вказаних обставин, позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою про стягнення боргу.

Ухвалою судді Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14.12.2018 року вказані матеріали позовної заяви передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда в порядку статті 31 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2019 року визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи про стягнення боргу.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.02.2019 року прийнято з іншого суду матеріали, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження /а.с.67-68/.

В судове засідання позивач не зявився, представник позивача через канцелярію суду надала заяву, якою просила провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, якою просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала частково в частині стягнення боргу. Крім того, просила зменшити розмір пені згідно ст. 551 ЦК України, так як розмір пені є завеликим, також врахувати скрутне матеріальне становище та хронічне захворювання.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, якою просила зменшити розмір пені, так як є пенсіонером, хворіє, отримує пенсію у розмірі 1900 грн.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що 02.11.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в сумі 275 дол. США, строком до 09 листопада 2018 року /а.с. 6/.

Підтвердженням факту отримання ОСОБА_2 коштів по договору є розписка написана власноручно /а.с.79/.

Відповідно до п. 2.2. договору позики від 02.11.2016 р., зазначену суму позики позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 09.11.2018 року згідно Додатку №1 до договору /а.с.8/.

Договором від 02.11.2016 року передбачено, що за порушення умов договору винна сторона відшкодовує завдані збитки, у тому числі втрачену вигоду у повному обсязі незалежно від суми нарахованої або сплаченої пені, у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Пунктом 6.3. Договору позики передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5 (пять) відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_2, що виникають з договору позики від 02.11.2016 р. було укладено договір поруки від 02.11.2016 р. за яким ОСОБА_3 на добровільних засадах взяла на себе зобовязання відповідати перед позикодавцем по зобовязанням боржника, а атож за будь-якого нового боржника в разі переведення боргу (заміні боржника) за договором позики чи смерті боржника, які виникають з умов договору позики від 02.11.2016 року, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, укладеного між позикодавцем і боржником, в тому числі за виконання: а) зобовязань боржника (нового боржника) по поверненню позики за договором позики; б) зобовязань боржника (нового боржника) по сплаті відсотків, пені, штрафів та інших зобовязань, що виникають з умов договору позики.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Позивач зазначає, що станом на 03.09.2018 р. заборгованість відповідачів по договору від 02.11.2016 року становить 29 727,12 грн., з яких: 130,66 дол. США х 28,24 грн. = 3 689,84 грн. позика; 922,00 дол. США х 28,24 грн. = 26 037,28 грн. пеня.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, розмір не сплаченого боргу згідно договору позики від 02.11.2016 року становить 144,34 дол. США, проте так як суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, тому стягує з відповідачів солідарно борг в розмірі 130,66 дол. США, який заявлений позивачем, що станом на 03.09.2018 року еквівалентно 3 689,84 грн.

Відповідачі у письмових заявах від 16.04.2019 року, просили суд зменшити розмір пені.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки. За змістом частини третьої статті 551 ЦК України під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Вказане узгоджується з правовими позиціями ВСУ, викладеними у постановах від 3 вересня 2014 року по справі №6-100цс/14 та від 14.09.2016 року по справі №6-473цс/16.

Суд вважає нараховану суму пені завищеною, такою, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідачів та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем.

Враховуючи, що нарахована позивачем пеня за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики значно перевищує суму боргу, а також ступінь виконання своїх зобов'язань боржником, суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру пені до суми 4 000 грн.

Крім того, 01.03.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір позики 01 березня 2017 року за умовами якого ОСОБА_4 надав ОСОБА_2 позику в сумі 8 070 грн., строком по 01 березня 2019 року.

Підтвердженням факту отримання ОСОБА_2 коштів по договору є розписка написана власноручно /а.с.80/.

Відповідно до п. 2.2. договору позики від 01.03.2017 р., зазначену суму позики позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 01.07.2019 року згідно Додатку №1 до договору /а.с.13/.

Договором від 01.03.2017 року передбачено, що за порушення умов договору винна сторона відшкодовує завдані збитки, у тому числі втрачену вигоду у повному обсязі незалежно від суми нарахованої або сплаченої пені, у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Пунктом 6.3. Договору позики передбачено, що якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити суму боргу, а також пеню у розмірі 5 (пять) відсотків від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань ОСОБА_2, що виникають з договору позики від 01.03.2017 р. було укладено договір поруки від 01.03.2017 р. за яким ОСОБА_3 на добровільних засадах взяла на себе зобовязання відповідати перед позикодавцем по зобовязанням боржника, а атож за будь-якого нового боржника в разі переведення боргу (заміні боржника) за договором позики чи смерті боржника, які виникають з умов договору позики від 01.03.2017 року, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, укладеного між позикодавцем і боржником, в тому числі за виконання: а) зобовязань боржника (нового боржника) по поверненню позики за договором позики; б) зобовязань боржника (нового боржника) по сплаті відсотків, пені, штрафів та інших зобовязань, що виникають з умов договору позики.

29 серпня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення права вимоги.

Згідно п. п. 1.1. та 1.2. якого ОСОБА_4 (Первісний кредитор) передав ОСОБА_1 (Новий кредитор), а ОСОБА_1 прийняв право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і став кредитором за Договором позики від 01.03.2017 р., укладеним між Первісним кредитором та ОСОБА_2 та договором поруки від 01.03.2017 р. укладеним між Первісним кредитором та ОСОБА_3.

Внаслідок укладення вказаного договору, відбулася заміна кредитора, а саме ОСОБА_1 набув статусу нового кредитора/стягувача за договором позики від 01.03.2017 року позичальником згідно якого є ОСОБА_2, та одержав право (замість Первісного кредитора) вимагати від боржника та поручителя належного виконання всіх зобов'язань за договором позики від 01.03.2017 р., про що 30.08.2018 р. листами було повідомлено відповідачів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про заміну кредитора у вищевказаних зобовязаннях відповідачі були повідомлені первісним кредитором ОСОБА_4 належним чином у письмовій формі, що підтверджується листами від 30.08.2018 р.

Станом на 03.09.2018 р. заборгованість відповідачів перед позивачем становить 38 544,50 грн., з яких: 5 715,00 грн. позика; 32 829,50 грн. пеня.

Також, враховуючи, що нарахована позивачем пеня за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позики значно перевищує суму боргу, а також ступінь виконання своїх зобов'язань боржником, суд дійшов висновку про можливість зменшеннярозміру пені до 4 500 грн.

За вказаного, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі по 352,4 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 02.11.2016 року в розмірі 130,66 дол. США, що станом на 03.09.2018 року еквівалентно 3 689,84 грн., пеню по договору позики від 02.11.2016 року в розмірі 4 000 грн., заборгованість за договором позики від 01.03.2017 року в розмірі 5 715 грн., пеню по договору позики від 01.03.2017 року в розмірі 4 500 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 по 352,4 грн. судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Кропивницький; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, с. В»юнки, Новоукраїнський район, Кіровоградська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Повний текст судового рішення складено 19.04.2019 року.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда