Ухвала

12 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 553/805/18

провадження № 61-5840ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Полтава-Банк» на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини грошових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини грошових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2018 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заробітної плати за відпрацьовані вихідні дні за 2015-2017 роки та компенсацію за затримку розрахунку не виплаченої заробітної плати, в цій частині ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» на користь ОСОБА_1 не виплачену заробітну плату за 13 робочих днів у розмірі 6 361 грн 82 коп. та компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 3 000 грн із застосуванням Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та обов'язкових платежів.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Полтава-Банк» на зазначене судове рішення, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року - 1 921 грн.

Ціна позову у даній справі становить 153 244 грн 16 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100).

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведені та не обґрунтовані.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувана заявником постанова Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року ухвалена у малозначній справі, вона не підлягає касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Полтава-Банк» на постанову Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк