РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року м. Рівне

Справа № 562/2852/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/424/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Акціонерне товариство "Західний торгово-промисловий дім", Товариство з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття", Приватна агрофірма "Долинська",

за участю позивача, відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , їх представників

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області в складі судді Мички І.М. від 15 січня 2019 року, проголошене в 12 год. 01 хв. в м. Здолбунів, дата складання повного судового рішення не вказана,

в с т а н о в и в:

28.11.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , АТ "Західний торгово-промисловий дім", ТОВ "Зорі Прикарпаття", ПАФ "Долинська" про відшкодування шкоди.

Позов мотивує тим, що 30.11.2013 року в Здолбунівському районі на автодорозі, неподалік с. Клопіт сталася ДТП за участі автомобіля позивача "Мітсубісі Паджеро", реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він керував, та трактора "СASE MX 310", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить відповідачу АТ "Західний торгово-промисловий дім", з причепом марки "БЗ-860" червоного кольору без реєстраційних номерних знаків (на боковині фарбою нанесено номер " НОМЕР_3 ).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, автомобіль марки "Мітсубісі Паджеро" НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень.

Доводить, що автомобіля ремонт пошкодженого автомобіля є економічно недоцільним, тому завдана матеріальна шкода становить 14000 доларів США, що еквівалентно 360080 грн.

Крім того, ним витрачено на лікування в сумі 27300 грн., втрачено заробіток в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю в розмірі 30000 грн. щомісячно, а також йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 60000 грн.

Вважає, що вказана шкода має буди відшкодована йому солідарно користувачем трактора "СASE MX 310", реєстраційний номер НОМЕР_2 - ТзОВ "Зорі Прикарпаття", його правонаступником ПАФ "Долинська", власником трактора АТ "Західний торгово-промисловий дім", водієм трактора ОСОБА_2 та інженером ОСОБА_3 , який підготував та організував перевезення негабаритного причепа трактором "СASE MX 310", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 січня 2019 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , АТ "Західний торгово-промисловий дім", ТОВ "Зорі Прикарпаття", ПАФ "Долинська" про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 360080 грн., витрати на лікування у сумі 27300 грн., моральну шкоду у сумі 50000 грн., а всього 437380 грн. та 4400 грн. судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що вина водія трактора відповідача ОСОБА_2 у порушенні вимог ПДР, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобіля "Мітсубісі Паджеро", реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки "БЗ-860" встановлена вироком суду та доводиться матеріалами кримінальної справи №562/10/15-к, а відповідач ОСОБА_3 визнав, що 30.11.2013 року організував перевезення трактором негабаритного причепа всупереч вимог правил безпеки без супроводу цього негабаритного причепу, не облаштованого світловими та будь-якими іншими приладами сигналізації із с. Здовбиця у напрямку с. Дермань-1, що стало причиною ДТП, внаслідок чого позивач зазнав шкоди.

Також, суд дійшов висновку, що у позові до відповідачів ТОВ "Зорі Прикарпаття", ПАФ "Долинська" та АТ "Західний торгово-промисловий дім" слід відмовити, оскільки не встановлено підстав для їх відповідальності за завдану позивача шкоду.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає, що суд не повно з`ясував обставини справи, які мають значення для справи, та не врахував норми ст. 1187 ЦК України, відповідно до яких обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Зазначає, що частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх обов`язків.

Крім того, відповідно до статті 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку .

Звертає увагу, що відповідно до наказу N9 49-к/8 він з 1.03.2013 року був прийнятий на роботу в ТОВ "Зорі Прикарпаття" на посаду сервісного інженера, та його середній місячний заробіток згідно тарифної ставки становив 2400 грн.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзиви на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подані.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилом ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦПК неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскаржуваним рішенням суду позов ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задоволено лише в частині вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а в задоволенні позовних вимог до решти відповідачів АТ "Західний торгово-промисловий дім", ТОВ "Зорі Прикарпаття", ПАФ "Долинська" відмовлено.

Хоча, ні позивач, ні ОСОБА_2 апеляційних скарг на рішення суду не подавали, однак апеляційний суд вважає за необхідне на підставі ч.4 ст.367, ч.2 ст.376 ЦПК України вийти за межі доводів апеляційної скарги та постановити рішення на підставі норм матеріального права, які регулюють правовідносини, що склалися між сторонами.

Також, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так судом першої інстанції, під час розгляду справи, не перевірено в достатній мірі заперечення відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з приводу заявленого позову. Не встановлено чи перебували на момент здійснення ДТП вказані відповідачі у трудових відносинах з ТОВ "Зорі Прикарпаття", в оренді якого був трактор та, за участі якого, було завдано шкоди позивачу, не витребувані відповідні докази з ТОВ "Зорі Прикарпаття", не оглянуті, у разі необхідності, матеріали кримінального провадження №0000483.

Саме, маючи сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав, а також через відсутність необхідних доказів у справі та, зважаючи на їх значення для прийняття законного рішення у справі, апеляційним судом було витребувано матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.286 КК України.

Верховний Суд у постанові від 07 листопада 2018 року по справі №183/3811/16-ц зазначив, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ «Зорі Прикарпаття» не відповідає.

Судом встановлено, що вироком Здолбунівського районного суду від 20 квітня 2015 року у справі №562/10/15-к, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.286 КК України (а.с. 5-9).

Вказаним вироком встановлено, що 30.11.2013 року, приблизно в 16:45-17:00 год., ОСОБА_2 , керуючи колісним трактором марки "СASE MX 310", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причепом без реєстраційних номерних знаків, рухаючись в темну пору доби з увімкненим ближнім світлом фар, зі швидкістю приблизно 15 км/год., по автодорозі сполученням "Кунин - Зелений Дуб", що в межах Здолбунівського району, Рівненської області, зі сторони с. Кунин у напрямку с. Зелений Дуб, поблизу повороту на с. Клопіт, в порушення вимог пунктів 15.1 та 15.2 Правил дорожнього руху, виїхавши причепом на смугу зустрічного руху, вимушено зупинився на проїзній частині, не у спеціально відведеному місці та не на узбіччі, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію на причепі, в порушення пункту 9.9 підпункту а) Правил дорожнього руху, чим створив перешкоду для руху водію автомобіля марки "Мітсубісі Паджеро", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , який, рухаючись з увімкненим ближнім світлом фар, зі швидкістю 80-90 км/год., у зустрічному напрямку, не мав технічної можливості уникнути зіткнення з лівим колесом причепа, шляхом застосування гальмування при своєчасному прийнятті мір до реагування.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля "Мітсубісі Паджеро", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини лівої ліктьової кістки із зміщенням фрагментів; перелому зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки з імпресією плато великогомілкової кістки з набряковими епідермальними міхурами середньої третини лівої гомілки та ділянки лівого ліктьового суглобу; закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин тім`яної ділянки голови; забою грудної клітки, забою легень, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 1030 від 30.09.2014 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоров`я, а автомобіль та причіп без реєстраційних номерних знаків, зазнали механічних пошкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_2 вимог пунктів 15.1 та 15.2 Правил дорожнього руху, які зобов`язують водія здійснювати зупинку і стоянку транспортних засобів на дорозі у спеціально відведених місцях чи на узбіччі, а за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, зупинятися біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху), перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Факт перебування водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП у трудових відносинах з ТОВ "Зорі Прикарпаття" стверджується наказами №105-к/8 від 17.04.2013 року, №173-к/8 від 20.12.2013року відповідно про прийняття на роботу та звільнення з роботи, записами його трудової книжки, копії яких знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000483 та, які були оглянуті апеляційним судом у судовому засіданні.

ТОВ "Зорі Прикарпаття" є орендарем колісного трактора марки "СASE MX 310", що підтверджується договором оренди від 7.03.2013 року, укладеним із ПрАТ "Західний торгово-промисловий дім".

Із довідки відділу ДАІ УМВС в Рівненській області №35/5-5340 від 27.08.2014 року вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника колісного трактора марки "СASE MX 310" чи його орендаря на момент ДТП застрахована не була.

Згідно копії наказу №49-к/8 від 1.03.2013 року ОСОБА_3 був прийнятий на роботу в ТОВ "Зорі Прикарпаття" на посаду сервісного інженера Сервісної служби (Дубенське).

31.12.2013 року ОСОБА_3 звільнено з посади сервісного інженера Сервісної служби (Дубенське) ТОВ "Зорі Прикарпаття" на підставі п.5 ст.36 КзпП України, що підтверджується копією наказу №212-к/8 від 31.12.2013 року.

Встановлено, що 30.11.2013 року сервісним інженером Сервісної служби (Дубенське) ТОВ "Зорі Прикарпаття" ОСОБА_3 . був виписаний дорожній листок на трактор ОСОБА_2 , відповідно до якого останній мав перевезти техніку із с.Здовбиця до с.Дермань Здолбунівського району, копія якого була досліджена апеляційним судом при огляді кримінального провадження.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001року № 2344-III причіп - це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем.

Власника причепа (зернопогрузчика) в ході розгляду кримінального провадження та даної цивільної справи встановити не вдалося.

Таким чином встановлено, що на момент вчинення ДТП, яке мало місце 30.11.2013 року та, внаслідок якого позивачу було завдано шкоду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на яких місцевий суд поклав солідарну відповідальність по відшкодуванню завданої потерпілому шкоди, перебували у трудових відносинах з ТОВ "Зорі Прикарпаття" та виконували свої трудові обов`язки.

Разом з тим, причинно - наслідковий зв`язок між завданою позивачу шкодою та діями відповідача ОСОБА_3 у випуску на дорогу причепа (зернопогрузчика), не обладнаного світловою сигналізацією належними та допустимими доказами не доведений, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша статті 23 ЦК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України). Суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи (частина перша статті 325 ЦК України).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою статті 1167 ЦК України(згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (згідно із пунктами 1 та 3 частини другої статті 1167 ЦК України). Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (згідно із частиною першою статті 1187 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах (частини друга та третя статті 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (згідно із пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина перша статті 1172 ЦК України).

Отже, за змістом цієї норми закону для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду), так і певних спеціальних умов. До таких спеціальних умов належать: перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу. Якщо шкода завдана працівником у робочий час, але діями, які не пов`язані з виконанням трудових (службових) обов`язків, роботодавець відповідальності нести не буде.

Враховуючи те, що на момент ДТП трактор з причепом перебували у володінні та користуванні ТОВ "Зорі Прикарпаття", визнаний у ДТП винним водій ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах з останнім, йому цим товариством був виписаний дорожній листок; не доведеності причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_3 та завданою потерпілому шкодою, тому відповідальність по її відшкодуванню ОСОБА_4 має нести ТОВ "Зорі Прикарпаття". Рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТОВ "Зорі Прикарпаття" ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права,в зв`язку з чим у цій частині воно підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у позові до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та частковому задоволенні вимог до ТОВ "Зорі Прикарпаття".

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку №48 судової автотоварознавчої експертизи від 16.05.2018 року вартість нових складових-запчастин для заміни в автомобілі "Мітсубісі Паджеро", без врахування складових, що потребують заміни та вартості комплексу необхідних відновлювальних робіт та всіх матеріалів необхідних для ремонту становить 227 699,36 грн., а ринкова вартість транспортного засобу становить-153 901,45грн. Оскільки відповідно до пункту 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів відновлення транспортного засобу є економічно необґрунтованим, експерт дійшов висновку, що розмір майнової шкоди в цінах станом на 12.04.2018 року складає 153 901,45 грн. (а.с. 115-124).

Вказаний розмір сторони в процесі розгляду справи не оспорювали.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 просив стягнути майнову шкоду за пошкоджений автомобіль у розмірі 14 000 доларів США, що по курсу становить 360080 грн.

Вказаний розмір майнової шкоди позивачем жодними належними та допустимими доказами не підтверджений. Дійсна ринкова вартість автомобіля станом на 12.04.2018 року за висновком експерта становить 153 901,45грн.

Позивачем вимоги про сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми в порядку статті 625 ЦК України не заявлено.

Інших належних, достатніх та допустимих доказів щодо вартості матеріального збитку учасниками справи не подано, клопотань про призначення додаткової чи повторної судової автотоварознавчої експертизи на предмет визначення такого збитку не заявлено.

Отже, враховуючи принци змагальності та диспозитивності, суд вважає, що фактичний розмір завданої майну шкоди становить 153 901,45грн.

Відповідно до частини першої статті 1195 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, проводиться фізичною або юридичною особою, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі. Така особа зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані лікуванням та необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Тобто, зі змісту цієї норми вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тобто будь-які витрати, які стягуються на користь потерпілого на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я.

Встановлено, що ОСОБА_4 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, був поміщений на стаціонарне лікування до лікарні, де перебував з 30 листопада по 26 грудня 2013 року.

Відповідно до наданих позивачем квитанцій і чеків за даний період, оригінали яких містяться на а.с. 153-162, потерпілим придбано пристосувань та медпрепаратів для лікування тілесних ушкоджень та відновлення стану здоров`я на загальну суму 26 141,61грн.

Разом з тим, відсутні докази про те, що позивач на момент ДТП працював та мав заробіток.

За наведеного, ОСОБА_4 не доведено розміру втраченого ним заробітку у сумі 30 000грн.

Отже, з ТОВ "Зорі Прикарпаття" підлягає стягненню лише 26 141,61грн. шкоди понесеної позивачем на лікування.

Також, неправомірними діями ОСОБА_2 позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у ушкодженні здоров`я та пошкодженні належного йому майна, порушенні звичного порядку його життя та життєвих зв`язків, неможливості використовувати автомобіль за цільовим призначенням, втраті часу, необхідності прикладення значних зусиль для відновлення звичного порядку життя та здоров`я. Оскільки, ОСОБА_2 з ТОВ "Зорі Прикарпаття" перебував у трудових відносинах, ДТП сталося під час виконання ним трудових обов`язків, апеляційний суд приходить до висновку, що моральна шкода, завдана потерпілому підлягає стягненню з роботодавця, розмір якої слід визначити у сумі 50 000грн. Такий розмір моральної шкоди є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не призводить до його збагачення.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позову ОСОБА_4 сплачено 558,2 грн. судового збору, ОСОБА_3 при подачі апеляційної скарги 7087,5 грн.

Оскільки, позов в частині позовних вимог до ОСОБА_3 залишений без задоволення, а позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати, понесені відповідачем при подачі апеляційної скарги у сумі 7087,5 грн. мають бути компенсовані за рахунок держави. З ТОВ "Зорі Прикарпаття" підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 558,2 грн., на користь Державного бюджету України 5338,37грн. (1800,43+(1800,43х150%)+(558,2х150%)

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст.ст.1166,1167,1187,1188,1192,1195 ЦК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 січня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ТОВ «Зорі Прикарпаття» про відшкодування шкоди скасувати.

ОСОБА_4 у задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовити.

Позов ОСОБА_4 до ТОВ «Зорі Прикарпаття» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" (м.Тисмениця Івано-Франківської області вул.Галицька,93, ) на користь ОСОБА_4 (адреса місця проживання АДРЕСА_1 ,) матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля у сумі 153 901(сто п`ятдесят три тисячі дев`ятсот одну) грн.45коп., витрати понесені на лікування у розмірі 26 141(двадцять шість тисяч сто сорок одну)грн.61 коп., моральну шкоду у сумі 50 000 (п`ятдесят тисяч)грн. та понесені витрати по оплаті судового збору у сумі 558 (п`ятсот п`ятдесят вісім) грн.20коп., всього 230 601,26грн.

В задоволенні решти вимог до ТОВ «Зорі Прикарпаття» відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" (м.Тисмениця Івано-Франківської області вул.Галицька,93, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 5338(п`ять тисяч триста тридцять вісім)грн.37 коп.

Управлінню Державної казначейської служби України у м. Рівне повернути ОСОБА_3 кошти в розмірі 7087 (сім тисяч вісімдесят сім) грн. 50 коп., які були сплачені ним на рахунок отримувача УК у м. Рівне №0030, код отримувача 38012714, банк отримувача Казначейство України, код банку 899998, згідно квитанції №33 від 12 березня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 травня 2019 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.