Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Тептюка Є.П.

при секретарі Дробиш І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють також в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 як законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 як законного представника ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

27.02.2019 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють також в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_6, ОСОБА_7 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння по вул. Горького, 6, в с. Хутори Черкаського району Черкаської області. Разом з ними в даному будинку зареєстрована та проживає їх малолітня донька ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_4 є сусідкою позивачів і проживає поруч з ними в домоволодінні по вул. Горького, 8, в с. Хутори Черкаського району Черкаської області. Остання постійно порушує правила добросусідства, зокрема палить багаття під вікнами будинку позивачів і на їх зауваження з цього приводу не реагує. У звязку з чим позивачі встановили на фасад будинку камеру відеоспостереження з виведенням запису всього, що відбувається на домашній компютер. Кут відео огляду камери охоплював фасадну частину будинку позивачів та частину подвіря ОСОБА_4

04.07.2018 року ОСОБА_4 підбурила неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_9, ОСОБА_8, які перебували того дня у неї на подвірї, на знищення належної позивачам камери відеоспостереження, що останні і зробили. За даним фактом ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину.

14.08.2018 року відомості про злочин були внесені до ЄРДР і розпочато досудове розслідування по факту знищення майна.

18.12.2018 року постановою старшого слідчого Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Протиправними діями ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 позивачам було завдано збитків на суму 3180 грн., яка складається з вартості камери відеоспостереження 1850 грн. та необхідних матеріалів і робіт по її встановленню, на суму 1330 грн.

Крім того діями відповідачів позивачам було завдано моральної шкоди, зокрема було порушено право власності останніх на майно. Також порушився звичайний образ життя ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 За допомогою камери відеоспостереження позивачі могли спостерігати та контролювати дії сторонніх осіб, що відбувалися у відсутність господарів будинку. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постійно відчувають тривогу за їх будинок та майно, а також хвилюються за дочку ОСОБА_11, яка залишається сама вдома, коли батьки перебувають на роботі.

Оскільки ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є неповнолітніми і майна достатнього для відшкодування ними шкоди у них не має, позивачі вважають, що завдану ними шкоду потрібно покласти на їх батьків.

Враховуючи вищевикладене позивачі просили суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 3180 грн., моральну шкоду в розмірі 21000 грн. та витрати на правничу допомогу.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 18.03.2019 року відповідачам був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвала з процесуальними документами була отримана відповідачем ОСОБА_4 23.03.2019 року, відповідачем ОСОБА_7 29.03.2019 року, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. ОСОБА_5 повідомлявся про відкриття провадження у справі і можливість отримання процесуальних документів, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Черкаського районного суду Черкаської області від 19.03.2019 року. Відзиву на позовну заяву від відповідачів не надійшло. Відповідачі вважаються належним чином повідомлені про розгляд справи.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 18.03.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження.

03.04.2019 року від адвоката ОСОБА_12 через канцелярію суду надійшло письмове клопотання про розгляд даної справи з викликом сторін.

04.04.2019 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_12

Встановлені судом обставини:

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2004 року, будинок в с. Хутори Черкаського району Черкаської області по вул. Горького, 6 належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

ОСОБА_2 та ОСОБА_13 з 27.12.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про одруження від 27 грудня 2002 року, Серія І-СР№075390.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується даними свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 10 жовтня 2005 року, Серія І-СР №013945.

З довідки виконкому Хутірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 11.02.2019 року №138 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 і має такий склад сімї: ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_3 дочка.

14.08.2018 року до ЄРДР було внесено відомості щодо пошкодження невідомою особою відеокамери спостереження, яка знаходилася на будинку №6 по вул. Горького в с. Хутори і належала ОСОБА_1, внаслідок чого йому завдано збитків на суму 3200 грн. По даному факту розпочато досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000978.

18 грудня 2018 року старшим слідчим Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000978 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 184 КПК України. З даної постанови вбачається, що органом досудового розслідування було розпочато слідство по факту пошкодження невідомою особою камери спостереження, яка знаходилася на будинку №6 по вул. Горького в с. Хутори і належала ОСОБА_1. Слідчим було допитано потерпілого ОСОБА_1, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Свідок ОСОБА_4 відмовилась від надання показів згідно ст. 63 Конституції України. Також проведені одночасні допити між потерпілим і свідками.

З постанови слідчого слідує, що свідки ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що 04.07.2018 року близько 12:00 год., вони разом перебували у свого знайомого ОСОБА_14, за місцем проживання останнього, в с. Хутори по вул. Горокого, буд. 8. ОСОБА_4, яка є матірю ОСОБА_14, попросила хлопців відвернути сусідську камеру спостереження, яка була направлена їм у двір. ОСОБА_6 заліз на паркан і почав відвертати камеру. Від цього, кріплення камери тріснуло та сама камера впала на подвіря власника.

Також, слідчим був допитаний в якості свідка ОСОБА_5, який є батьком ОСОБА_6 підтвердив показання сина та додав, що зустрічався з чоловіком, якому син зламав камеру і пропонував відшкодувати понесені збитки, сплативши ОСОБА_1 5000 грн. щоб придбати нову камеру, але ОСОБА_1 хоче 10000 грн., які ОСОБА_5 платити не згоден.

Крім того, в судовому засіданні був досліджений відеозапис із зламаної камери відеоспостереження, наданий позивачами, з якого вбачається, що заліз на паркан та намагався відвернути відеокамеру лише неповнолітній ОСОБА_6, а жодних дій направлених на пошкодження камери ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не вчиняли.

З постанови вбачається, що була проведена на підставі ухвали слідчого судді судово-товарознавча експертиза щодо встановлення ринкової вартості відеокамери марки «Hikvision network camera DS-2CD10210-I». Згідно висновку експерта №8/929 від 04.12.2008 року ринкова вартість відеокамери марки «Hikvision network camera DS-2CD10210-I 4mm», серійний номер С12988869, станом на 04.07.2018 року могла становити 983,33 грн. У звязку з тим, що шкода менша ніж встановлена диспозицією ч. 1 ст. 194 КК України, обєктивна сторона злочину відсутня.

Згідно видаткової накладної №14/07 від 05.07.2018 року, яку видав ФОП ОСОБА_15 вартість відеокамери «Hikvision network camera DS-2CD10210-I 2,8mm» склала 1850 грн., коробка Т-40 45 грн., розєм живлення 25 грн., кабель «витая пара» - 10,50 грн., транспортні послуги 350 грн., монтажні та пуско-налагоджувальні роботи 700 грн., загалом 3180 грн.

З довідки виконавчого комітету Степанківської сільської ради Черкаського району від 07.03.2019 року №134/02-81 вбачається що ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто станом на 04.07.2018 року, ОСОБА_16 було 15 років.

Відповідно до довідки з Хутірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 05.03.2019 року №02-09/57, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто станом на 04.07.2018 року ОСОБА_8 було 14 років.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Водночас згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1- ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року (справа № 61-1832св17).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи висновки Верховного Суду доведення відсутності вини у спричиненні матеріальної шкоди покладено на відповідачів у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що батьки (усиновителі) або опікуни несуть майнову відповідальність у випадках, коли шкода, заподіяна неповнолітнім, є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо них своїх прав; учбові, виховні і лікувальні заклади несуть майнову відповідальність за шкоду, якщо вона виникла внаслідок нездійснення ними належного контролю за неповнолітнім в час знаходження його під їх наглядом.

Оскільки згідно зі ст. 48 Закону України "Про власність" положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Враховуючи відсутність відзиву відповідачів на позовну заяву, суд дослідив надані позивачами письмові докази в їх сукупності та повноті і прийшов до наступного висновку.

Згідно чинного законодавства, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: власник майна має право на його захист; наявність шкоди заподіяної майну; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

В судовому засіданні, встановлено, що 04.07.2018 року, неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 заліз на паркан домоволодіння в с. Хутори Черкаського району Черкаської області по вул. Горького, 6, яке відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2004 року, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 і намагався відвернути камеру відеоспостереження, внаслідок чого кріплення камери тріснуло і остання впала на подвіря ОСОБА_2, через що саме ОСОБА_2 було завданого матеріальну шкоду внаслідок пошкодження камери відеоспостереження.

Суд приходить до висновку, що шкода від дій неповнолітнього ОСОБА_6 була завдана саме ОСОБА_2, як власнику домоволодіння, а ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_3 є членами її сімї і жодних доказів того, що матеріальна шкода завдана їм суду не надано.

Крім того, позивачами були заявлені вимоги про відшкодування шкоди до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 - батька неповнолітнього ОСОБА_8. Аналіз наданих доказів дає суду можливість зробити висновок, що причинно-наслідковий звязок між шкодою заподіяною майну ОСОБА_2 і діями ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_8 відсутній, оскільки в судовому засіданні встановлено, що саме ОСОБА_6 заліз на паркан і намагався відвернути камеру та зламав її, а жодних доказів того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 якимось чином пошкодили відеокамеру ОСОБА_2 суду не надано.

Також суд вважає встановленим та підтвердженим належними доказами той факт, що саме ОСОБА_6 пошкодив відеокамеру, яка належить ОСОБА_2, разом з тим суд бере до уваги, що на час вищевказаної події він був неповнолітньою особою, яка згідно чинного законодавства відповідає за завдану шкоду самостійно на загальних підставах. Проте звернувшись з позовними вимогами до його батька ОСОБА_5, позивачами невірно визначено відповідача у справі, оскільки лише при наявності належних доказів: відсутності у неповнолітнього ОСОБА_6 майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди та за доведеності, що спричинена ним шкода є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо нього своїх прав його батьком ОСОБА_5, заподіяна шкода могла бути стягнута з останнього.

Приймаючи до уваги все викладене вище суд приходить до висновку, що у позові необхідно відмовити в повному обсязі.

Судові витрати:

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, а позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнені від сплати судового збору, оскільки є інвалідами 2 групи загального захворювання довічно, судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести за рахунок держави. Витрати на правову допомогу понесену позивачами - віднести на їх рахунок.

Керуючись 263-265 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють також в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 як законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 як законного представника ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Витрати на правову допомогу віднести на рахунок позивачів.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП:НОМЕР_1.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП:НОМЕР_2.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідачі: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_11.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_12, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_13.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_14, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_15.

Суддя: Є. П. Тептюк