Справа № 212/3695/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2019 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Ваврушак Н. М., секретаря судового засідання Нестеренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг, в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, -
01 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів які стягуються з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом зміни способу їх присудження, а саме з 600 гривень щомісячно на 1/4 частину всіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідача рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року по цивільній справі № 212/2937/15-ц стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 600,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 квітня 2015 року. Вказує, що з моменту постановлення рішення було внесено відповідні зміни до законів та ст.182 СК України викладено в новій редакції, та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що у відповідача змінився матеріальний стан, оскільки останній отримує дві пенсії та займається підприємницькою діяльністю.
Ухвалою суду від 08.08.2018 року позовну заяву було залишено без руху.
06 вересня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2018 та направлено матеріали позовної заяви до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 29 січня 2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу просила розглядати за її відсутності. У разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними доказами наявними в матеріалах справи, відзиву на позов до суду не подавав.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 08 квітня 2006 року народилась ОСОБА_3, батьками якої є сторони у справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №055992. (а.с.34)
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, яке набрало законної сили 29 червня 2015 року, стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень, щомісяця, починаючи з 28 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

16 липня 2015 року на підставі рішення від 16.06.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано виконавчий лист. (а.с.35-36)

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького управління юстиції від 10.08.2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2/212/2121/15 виданим 26.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 600,00 гривень щомісячно. (а.с.37)

Оскільки між сторонами виникли відносини з утримання малолітньої дитини, які випливають із сімейних правовідносин до них підлягають застосуванню відповідні положення Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року, яка в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України повинна враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Так, у відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, враховуючи рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальне становище сторін, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом зімни способу присудження аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року по справі №212/2937/15-ц, 2/212/2121/15 та визначення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів відповідача, але не менш 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття .

Також згідно до положень ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 155, 180,181, 182-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4,12, 13, 23, 76-83, 141, 223,247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, шляхом зміни способу їх присудження - задовольнити повністю.

Змінити спосіб присудження аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року по справі №212/2937/15-ц, 2/212/2121/15.

Визначити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходів відповідача, але не менш 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне рішення складено і підписано без його проголошення 19 квітня 2019 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак