Ухвала

04 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 761/2531/18

провадження № 61-6242ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року в справі за позовомОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ПрАТ «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 13 жовтня 2017 року о 09 год 05 хв, ОСОБА_3 при виїзді на Південний міст по проспекту Миколи Бажана в місті Києві, керуючи автомобілем Citroen, д.н.з. НОМЕР_1, не дотрималась безпечної дистанції, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Subaru Forester, д.н.з.НОМЕР_2, який здійснив зіткнення з автомобілем KIA, д.н.з.НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року її було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Зазначав, що він є власником автомобіля Subaru Forester, д.н.з.НОМЕР_2. Згідно із звітом про оцінку вартості збитків від 17 січня 2018 року розмір заподіяних збитків становить 52 890,13 грн.

Посилаючись на те, що у добровільному порядку відповідачі ухиляються від відшкодування збитків, завданих його транспортному засобу, просив суд стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 52 890,13 грн, витрати на проведення оцінки вартості збитків в розмірі 1 500 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 52 890,13 грн та 1 500 грн витрат на проведення оцінки. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що солідарне стягнення з відповідачів матеріальної шкоди не передбачено чиним законодавством України. Оскільки позивачем було вчасно повідомлено про страховий випадок та надано відповідачу всі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування, суд дійшов висновку про стягнення страхового відшкодуання та витрат на проведення оцінки з ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року скасовано в частині задоволення позову, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у прийнятті наданого страховою компанією звіту про визначення вартості матеріального збитку від 06 квітня 2018 року, не з'ясував у підготовчому засіданні обставин отримання звіту іншими учасниками справи, не сприяв в реалізації учасниками своїх прав на подання доказів, що призвело до порушення права особи на справедливий суд. Крім того, позивач, діючи недобросовісно, не повідомив суду першої інстанції про отримання суми страхового відшкодування, що призвело до ухвалення судового рішення про стягнення суми страхового відшкодування з урахуванням вже отриманої суми до моменту ухвалення оскаржуваного судового рішення.

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Предметом спору в даній справі є відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 54 390,13 грн.

Таким чином ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100,00 грн (1 921,00 грн х 100).

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Малозначна справа є такою в силу вимог закону, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик