ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 500/3623/15-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/813/3012/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Вадовської Л.М., ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського

міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_2, голови Ізмаїльського автокооперативу №17 гаражів індивідуального автотранспорту (далі-автокооператив №17) про усунення перешкод та зобовязання вчинити дії.

Позов обґрунтовано тим, що вона 20 березня 1999 року була прийнята в члени автокооперативу №17, розташованого по вул.Локомотивна, 2 в м. Ізмаїл Одеської області, регулярно сплачувала членські внески та була користувачем гаражу № 61.

Згодом громадянин ОСОБА_4 надав голові автокооперативу №17 заяву від її імені про переоформлення цього гаражу на його імя.

На підставі зазначеної заяви ОСОБА_4 отримав довідку для оформлення права власності на гараж, оформив його на своє імя на підставі свідоцтва про право власності на гараж №622, виданого Ізмаїльською міською радою Одеської області, та в подальшому неодноразово відчужив його, в тому числі останній раз у жовтні 2014 році ОСОБА_2

Посилаючись на те, що низкою судових рішень, які набрали законної сили, визнано:

- недійсним свідоцтво про право власності на гараж, видане ОСОБА_4 та визнано недійсним договір дарування ним гаражу своїй матері;

- незаконним та скасовано рішення державного реєстратора від 14 жовтня 2014 року про державну реєстрації за ОСОБА_2 про права власності на спірний гараж;

-незаконним та скасовано рішення правління автокооперативу №17 від 13 липня 2013 року в частині виключення її з членів автокооперативу,

а також на те, ОСОБА_2 на теперішній час користується спірним гаражем незаконно, ОСОБА_3Г просила зобовязати:

- ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди в користуванні гаражем № 61, розташованому в автокооперативі №17, демонтувати замки з воріт гаражу, звільнити гараж від автомобіля та належних йому речей;

- голову автокооперативу №17 видати ОСОБА_3 довідку відповідного зразку, із зазначенням виплати пайового внеску та членства в автокооперативі, для приватизації гаражу (т.1а.с.2-4,49-51).

2.Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2016 року, під головуванням судді Бурнусуса О.О., позов задоволено. (т.1а.с.137-139).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що:

-відповідно довідки автокооперативу №17 від 14 квітня 2008 року гараж №61

належить ОСОБА_3 з 20 березня 1999 року на підставі рішення виконавчого комітету від 19 квітня 1999 року;

- рішенням Ізмаїльського районного суду Одеської області від 05 березня 2014 року,

яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано рішення правління автокооперативу №17, оформленого протоколом №3 від 31 липня 2013 року, в частині виключення ОСОБА_3 з членів автокооперативу;

-рішенням Ізмаїльського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2014 року,

яке набрало законної сили, зобовязано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні спірним гаражем, демонтувати замки з воріт гаражу та звільнити гараж;

-постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07 травня 2015 року, з

урахуванням змін, внесених постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року, визнано незаконною та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 від 14 жовтня 2014 року про державну реєстрацію за ОСОБА_2 право власності на гараж №61 в автокооперативі №17, зобовязано зазначеного державного реєстратора внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право власності №7325431 від 09 жовтня 2014 року про державну реєстрацію за ОСОБА_2 право власності на гараж №61 в автокооперативі №17, розташованого в м.Ізмаїл, вул.Локомотивна,2.;

-рішення правління автокооперативу про виключення ОСОБА_3 з членів

автокооперативу, оформленого протоколом №4 від 03 вересня 2014 року, суд не прийняв до уваги, оскільки правління автокооперативу вийшло за межі своїх повноважень, визначених Статутом автокооперативу №17. Суд також зазначив, що формулювання у рішенні про те, що ОСОБА_3 « не місце в колективі», не може доводити настання юридичних наслідків щодо виключення з членів автокооперативу;

-відповідач ОСОБА_2 не надав відповідних доказів про прийняття у члени

автокооперативу №17;

-головою автокооперативу №17 не визнається членство позивачки в автокооперативі.

3.Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Не погодившись з указаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному

порядку.

Зокрема, крім іншого, ОСОБА_2 звернув увагу апеляційного суду на наявність рішення правління автокооперативу про виключення ОСОБА_3 з членів автокооперативу, оформленого протоколом №3 від 20 березня 2014 року, яке він не зміг надати суду першої інстанції, оскільки не знав про його існування, копію якого додав до апеляційної скарги (т.1а.с.142-145, 150-151).

Ухвалою апеляційного суду від 16 березня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення, а рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2016 року без змін (т.1а.с.189-193).

Судове рішення мотивовано тим, що суд першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

4.Короткий зміст заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2016 року.

Заява мотивована тим, що у січні 2016 року, після оголошення рішення суду першої інстанції від 18 січня 2016 року, йому стало відомо про наявність нескасованого рішення правління автокооперативу №17 про виключення ОСОБА_3 з членів автокооперативу, оформленого протоколом №3 від 20 березня 2014 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягали захисту судом.

Крім зазначеного, нововиявленими обставинами ОСОБА_2 вважав те, що:

-спірний гараж де-юре належав на підставі договору дарування від 28 липня 2008

року на праві власності матері ОСОБА_4 ОСОБА_6, яка належним чином зареєструвала своє право на гараж, та яка не була притягнута до участі у даній справі;

-спірний гараж з 19 грудня 2008 року знаходився під арештом, відтак не було

правових підстав для його відчуження будь-кому, в т.ч. і ОСОБА_3

Також ОСОБА_2 вважав, що до нововиявлених обставин може бути віднесено і не зовсім точне тлумачення судом положень деяких документів у справі тощо (т.1а.с.197-200).

5.Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 травня 2016 року, під головуванням судді Грубіян Л.І., заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2016 року задоволена, зазначене рішення суду першої інстанції скасовано, а справа призначена до розгляду в загальному порядку (т.1а.с.221).

Ухвала суду, крім посилання на положення ч.2 ст.365 ЦПК України, будь-яких інших мотивів прийнятого судового рішення не містить.

В подальшому, позовні вимоги ОСОБА_3 неодноразово уточнювалися (т.1а.с.237-239).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2016 року у відводі судді Грубіян Л.І. відмовлено та задоволено її самовідвід (т.1а.с.254).

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року, під головуванням судді Жигуліна С.М., позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення зборів членів правління автокооперативу №17, оформлених протоколом №3 від 20 березня 2014 року, про виключення ОСОБА_7 із членів автокооперативу №17.

Зобовязано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 в користуванні гаражем № 61 автокооперативу №17, демонтувати замки з воріт гаражу № 61 та звільнити гараж від автомобіля та належних йому речей.

Зобов'язано голову автокооперативу №17 видати ОСОБА_3 довідку відповідного зразку для подальшого оформлення гаража №61 про те, що вона є членом вказаного автокооперативу№17 (т.2а.с.35-36).

Рішення суду мотивовано тим, що право користування позивача на гараж підтверджено судовими рішеннями, які вступили в закону силу, що не підлягає доказуванню.

Виключення позивачки з членів автокооперативу не відповідає статуту кооперативу, а тому рішення зборів членів правління автокооперативу від 20 березня 2014 року про виключення позивачки з членів автокооперативу є незаконним та підлягає скасуванню (т.2 а.с.35-36).

6.Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у позові.

Неправильність рішення суду мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначив, що:

- процедура виключення ОСОБА_3 з членів автокооперативу була дотримана, оскільки рішенням автокооперативу, оформленим протоколом №4 від 08 липня 2016 року позачергових зборів уповноважених членів кооперативу, було затверджено рішення, оформлене протоколом № 3 від 20 березня 2014 року, яким позивачка була виключена з членів кооперативу;

- судом не звернута увага на те, що п.6 статуту автокооперативу передбачено находження у членів кооперативу автотранспорту, якого немає у позивачки, що є підставою для її виключення з автокооперативу;

- інший залучений до участі у відповідач є неналежним відповідачем, з огляду на те, що у теперішній час існує обслуговуючий кооператив «Автокооператив №17», який не був залучений до участі у справі;

- суддя Жигулін С.М. повинен був заявити самовідвід, оскільки у справі №500/8115/13-ц розглядав спір між сторонами (т.2 а.с.66-67).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

7. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1ч.2ст.361 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час розгляду справи) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можна було переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом п.1ч.2 ст.361 ЦПК України істотним обставинами, які не були й не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи повинні бути:

· обставини, факти, а не докази (в останньому випадку необхідний перегляд в апеляційному і касаційному порядку);

· істотні обставини, тобто такі, що якби вони були відомі при розгляді справи, то суд ухвалив би принципове інше рішення;

· нововиявлені, а не нові обставини;

· нововиявлені, а не обставини, що змінились.

Крім того, ч.2ст.365 ЦПК України (яка була чинною на час постановлення ухвали) було визначено, що розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Встановлено, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 травня 2016 року, під головуванням судді Грубіян Л.І., заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2016 року була задоволена, зазначене рішення суду першої інстанції скасовано, а справа призначена до розгляду в загальному порядку та, в подальшому, вказана суддя заявила собі самовідвід.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, під головуванням судді Грубіян Л.І.,:

-допустив свавілля, оскільки скасував рішення Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області від 18 січня 2016 року, яке набрало законної сили, без будь-яких правових підстав, про що буде викладене нижче;

-перевищив свої повноваження, оскільки наведена вище ч.2ст.365 ЦПК України не передбачала право суду скасовувати судове рішення, що переглядається за нововиявленими обставинами, ухвалою суду та після скасування-призначати справу до розгляду в загальному порядку.

За таких обставин новий склад суду першої інстанції, під головуванням судді Жигуліна С.М., вимушений був повторно розглядати ті позовні вимоги ОСОБА_3В, які були правильно вирішені Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 18 січня 2016 року, тадійшов правильного висновку про їх задоволення з підстав, наведених у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч.4ст.10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Як зазначалось вище, про існування протоколу №3 автокооперативу №17 від 20 березня 2014 року щодо повторного виключення позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 вказував в апеляційній скарзі на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 січня 2016 року, а тому його посилання на зазначений протокол, як нововиявлену обставину, є безпідставним.

Надуманим є й посилання ОСОБА_2 щодо незалучення до участі у справі ОСОБА_6, знаходження спірного гаражу під арештом з 2008 року та не зовсім точне тлумачення судом положень деяких документів у справі тощо, оскільки вказані обставини у даній справі не є нововиявленими обставинами у розумінні п.1ч.2ст.361 ЦПК України.

За відсутності нововиявлених обставин суд першої інстанції не вправі був приймати до уваги уточнені позовні вимоги, оскільки при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами, суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, що переглядається, та розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, під головуванням судді Жигуліна С.М., помилково прийняв до розгляду та вирішив уточнені позовні вимоги ОСОБА_8 щодо визнання незаконним та скасування рішення зборів членів правління автокооперативу №17.

За таких обставин, незважаючи на те, що жоден із доводів апеляційної скарги не заслуговує на увагу, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позову ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення зборів членів правління автокооперативу №17, оформлених протоколом №3 від 20 березня 2014 року, про виключення ОСОБА_3 із членів автокооперативу №17, та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову позивачці у задоволенні зазначеної вимоги.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення зборів членів правління автокооперативу №17, оформлених протоколом №3 від 20 березня 2014 року, про виключення ОСОБА_3 із членів автокооперативу №17 скасувати.

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2, голови Ізмаїльського автокооперативу №17 ОСОБА_9в частині визнання незаконним та скасування рішення зборів членів правління автокооперативу №17, оформлених протоколом №3 від 20 березня 2014 року, про виключення ОСОБА_3 із членів автокооперативу №17 відмовити.

В іншій частині рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня прийняття судового рішення.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков