Справа №242/297/19
Провадження №2/242/470/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №242/297/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач 18.01.2019 року звернулася до суду з позовом до про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, ОСОБА_1 є власником будинку №176, розташованого за адресою: м.Селидове Донецької області, вул. Берегова. За даною адресою зареєстрована відповідач, яка понад 10 років не проживає за вказаною адресою без поважних причин. Вона сплачує всі витрати, повязані з утриманням квартири та не має можливості оформити субсидію. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м.Селидове, вул.Берегова, б.176.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 20.02.2019 року відкрито провадження по справі та розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про визнання позовних вимог.

Відповідно положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши інші докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку №176, що розташований за адресою: м.Селидове Донецької області, вул. Берегова, що підтверджується копією договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори 23.09.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за №3044.

Згідно довідки, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_3 міської ради від 29.01.2019 року за №08-4/102, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 176.

Відповідно до акту, складеного головою вуличного комітету ОСОБА_4, в присутності свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, з січня 2009 року.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статі 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

За змістом зазначених норм, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог.

Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача, щодо визнання ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач більше року без поважних причин не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, і створює перешкоди позивачу у користуванні житлом, тому втратили право на користування вказаним житлом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317,319,383,391 ЦК України, ст. ст. 12,13,81,258,259,263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії ВК 259671, виданий Селидівським МВ УМВС України в Донецькій області 30.06.2006 року, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул. Берегова, будинок 176.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І.Капітонов