Справа № 149/771/19
Провадження №2/149/357/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.2019 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Лисій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільник цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмільницької міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до свідоцтва про право власності на житло № 2464 від 13.01.1996 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 є позивач, її син, батько та матір. Після смерті 28.01.2006 року батька позивача ОСОБА_3, спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4, яка померла 02.03.2018 року, так і не оформивши на себе частку квартири, що належала її чоловіку. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач по справі. Проте при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину через те, що частки співвласників нерухомого майна не виділені, а також у зв»язку із наявними розбіжностями у написанні прізвища її батька у документах, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, що послужило підставою звернення ОСОБА_1 до суду.

Ухвалою суду від 26.03.2019 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання учасники не з»явились, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримує. Відповідачі заявлені вимоги визнають.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 2464 від 13.01.1996 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2 (копія на а.с. 12). Згідно відповіді на адвокатський запит Хмільницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області № 531-16.26-38 від 06.03.2018 року ОСОБА_6 було змінено прізвище на «Колєснік», а пізніше на «Задвірна» (копія на а.с. 28). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 036182 28.01.2006 року помер ОСОБА_3 (копії на а.с. 15). Після його смерті спадщину прийняла дружина покійного ОСОБА_4, так як з довідки голови правління ОСББ «СІМ «Я» № 20/09/1 від 20.09.2018 року вбачається, що остання була зареєстрована та проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини у м. Хмільнику по вул. Столярчука, 52 /13 (копія на а.с. 16). Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 401533 02.03.2018 року померла ОСОБА_4 (копія на а.с. 13). Зі заявою про прийняття спадщини після її смерті до нотаріальної контори звернулась позивач по справі, що підтверджується відомостями спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця (копія на а.с.44-59), проте в оформленні спадкових прав на частину квартири АДРЕСА_1, що належала її покійним батькам, ОСОБА_1 було відмовлено у зв»язку із тим, що частки співвласників цієї квартири не визначені (копія на а.с. 21). Крім того успадкувати частку квартири, що належала ОСОБА_3, а після його смерті перейшла до ОСОБА_4, позивач не може ще й з тієї причини, що у свідоцтві про право власності на житло № 2464 від 13.01.1996 року прізвище спадкодавця записано як «Колісник», замість «Колесник».

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізіище, ім"я, по батькові , місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з даними, зазначеними в свідоцтві про народження або паспорті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факт належності ОСОБА_3, який помер 28.01.2006 року, свідоцтва про право власності на житло від 13 січня 1996 року за № 2464, виданого Хмільницькою міською радою народних депутатів на квартиру АДРЕСА_2 на ім»я ОСОБА_5, знаходить своє підтвердження у матеріалах справи, крім того, вимога про встановлення даного факту визнається відповідачами.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Частина 1 ст. 368 ЦК України зазначає, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Як вбачається з ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Також суд бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що частки співвласників квартири АДРЕСА_1 є рівними і кожному із них належить по ј її частини. Належними та допустимими доказами підтверджується прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті її чоловіка ОСОБА_3, а тому на момент смерті останньої їй належало 2/4 частини квартири, які і прийняла в спадщину позивач. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 1216, 1268 ЦК України, ст. ст. 81,141, 200, 206, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, який помер 28.01.2006 року, свідоцтва про право власності на житло від 13 січня 1996 року за № 2464, виданого Хмільницькою міською радою народних депутатів на квартиру АДРЕСА_2 на ім»я ОСОБА_5.

Визначити, що частки ОСОБА_3, померлого 28.01.2006 року, та ОСОБА_4, померлої 02.03.2018 року , в праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 становлять по ј частки кожного, а разом - 2/4 частки.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла 02.03.2018 року , з урахуванням частки квартири позивача відповідно до свідоцтва про право власності на житло №2464 від 13.01.1996 року , право власності на ѕ частки квартири АДРЕСА_2, загальною площею 59.6 м.кв.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Робак М. В.