ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1985/19 Справа № 202/7730/17 Суддя у 1-й інстанції - Бєльченко Л.А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк» «Рада Банк», Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про визнання електронних торгів недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк» «Рада Банк», Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про визнання електронних торгів недійсним та просила визнати недійсними торги, які відбулися 15.05.2017 року відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 256462, щодо реалізації 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним та скасувати протокол проведення вказаних електронних торгів № 256462 від 15.05.2017 року та акт державного виконавця Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про проведені електронні торги від 19.06.2017 року; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів серія та номер 3129 від 17.07.2017 року, виданий приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте 17.07.2017 року о 16:32:58 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, індексний номер 36177615, на підставі якого в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис № 21425779 про право власності за ОСОБА_2 на 1/6 частину квартири за адресою: м. Дніпро, вул.. Янтарна, буд. 81, корп.. 5, кв. 4 та скасувати (виключити) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 21425779 (а.с.2-6).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк» «Рада Банк», Індустріального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про визнання електронних торгів недійсним - відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27.11.2017 року, у вигляді заборони ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, відчуження 1/6 частини квартири за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 81, корп.. 5, кв. 4 (а.с.187-190).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 191-198).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 22.12.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська був виданий виконавчий лист № 202/8469/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерний банк «РадаБанк» боргу у розмірі 29 831,30 грн.

Вказаний виконавчий лист був предявлений до виконання до Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та обєднаний з виконавчими листами № 2/0202/1265/2016 від 02.07.2016 року та 202/8129/16-ц від 04.05.2017 року в зведене виконавче провадження № 52425535, загальна сума стягнення з ОСОБА_1 за якими складала 56 579,75 грн.

04.10.2016 року державним виконавцем Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області складено акт опису та арешту майна боржника, а саме 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належала позивачеві на підставі свідоцтва про право на спадщину серії ВМВ № 979791 від 10.02.2009 року.

Постановою державного виконавця від 17.10.2016 року призначено експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

11.11.2016 року субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 складено та підписано звіт про оцінку вартості майна - 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вартість вказаного нерухомого майна відповідно до звіту складає 52 000,00 грн. (а.с. 12-24).

21.12.2017 року державним виконавцем Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області направлено запит до ОК «ЖПК № 241» з метою встановлення осіб, які мають право користування спірним нерухомим майном. Довідкою, отриманою державним виконавцем 25.01.2017 року, голова ОК «ЖПК № 241» ОСОБА_7 повідомив державного виконавця про те, що у спірній квартирі зареєстровані дві особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с. 156).

10.03.2017 року за вихідним № 676/13.4/76 державним виконавцем було сформовано заявку на реалізацію в ДФ ДП «СЕТАМ» та передано до вказаної установи.

14.03.2017 року лот № 205824 - 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, було виставлено на торги та призначені електронні торги на 03.04.2017 року за стартовою ціною 52 000,00 грн. Однак 03.04.2017 року електронні торги не відбулися у зв'язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція (а.с. 60).

Наступні електронні торги було призначено на 24.04.2017 року, стартова ціна лота 44 200,00 грн., однак торги не відбулися у зв'язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція (а.с. 61).

15.05.2017 року були проведені електронні торги з реалізації лота № 212942 - 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, та вказаний лот був реалізований за 36 400,00 грн. Переможцем вказаних електронних торгів став відповідач ОСОБА_2 (а.с. 62-63).

19.06.2017 року державним виконавцем було складено акт про проведені електронні торги (а.с. 27-28).

17.07.2017 року переможцю електронних торгів ОСОБА_5 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було видане свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 3129 та зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-11).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив з того, що що електронні торги з реалізації 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 були проведені у відповідності до діючого законодавства, а тому не вбачається правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1

З такими висновками суду погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають встановленим обставинам по справі та зроблені з дотриманням норм процесуального права з застосуванням відповідних норм матеріального права.

Так, відповідно до пункту 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, визначений перелік документів, які подаються разом із Заявкою на реалізацію арештованого майна. Так, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, подається копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних вимог закону державним виконавцем було направлено запит до ОК «ЖПК № 241» з метою встановлення осіб, які мають право користування спірним нерухомим майном, та отримано довідку про те, що у спірній квартирі зареєстровані лише позивач та ОСОБА_9 Крім того, на повторний запит державного виконавця до ОК «ЖПК № 241» було отримано довідку про те, що за вказаною адресою зареєстровані позивач та ОСОБА_9 та у вказаній квартирі ніхто не проживає більше двох років (а.с. 64).

За встановлених обставин суд 1 інстанції дійшов правомірного висновку, що не вбачається порушень прав неповнолітніх дітей з боку державного виконавця у зв'язку з відсутністю дозволу органу опіки та піклування на передачу майна на реалізацію, оскільки державним виконавцем було отримано інформацію про відсутність прав неповнолітніх дітей на спірне нерухоме майно та про те, що за спірною адресою ніхто не проживає, а отже підстав вважати, що були порушені права неповнолітніх дітей немає.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 09.11.2016 року у справі № 6-930цс16, відповідно до якої передбачене ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» положення про необхідність отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення договору щодо майна, право на яке має дитина, спрямоване на захист майнових прав дітей, тому підставою для визнання недійсним договору щодо майна, право на яке має дитина, є порушення майнових прав дитини внаслідок укладення такого договору, а не сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення такого договору.

Положеннями статті 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи до чотирнадцяти років, є місце проживання її батьків або одного з них.

Відповідно до матеріалів справи батько неповнолітніх дітей ОСОБА_10 значиться зареєстрованим за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначене, з урахуванням того, що за даними ОК «ЖПК № 241» неповнолітні не зареєстровані за спірною адресою, і ніхто не проживає більш ніж два роки.

З урахуванням зазначеного, суд 1 інстанції прийшов до висновку, що неповнолітні діти проживають за адресою місця реєстрації свого батька ОСОБА_10, або у всякому випадку, мають права на проживання за адресою проживання свого батька, тобто підстав вважати порушеними права неповнолітніх дітей немає.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІ «Порядку реалізації арештованого майна» реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення по електронні торги (торги за фіксованою ціною). Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ вказаного Порядку Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання.

Матеріалами справи встановлено, що звіт з визначення ринкової вартості нерухомого майна - 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, було підписано субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 11.11.2016 року, а відповідно до протоколу № 247360 від 03.04.2017 року на 03.04.2017 року були призначені перші електронні торги з реалізації лоту № 205824 вказаної частини квартири.

Отже, арештоване нерухоме майно було передано на реалізацію до спливу шестимісячного строку після підписання субєктом оціночної діяльності звіту про вартість нерухомого майна, тобто звіт був дійсним на час передання майна на реалізацію.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками суду щодо відсутності підстав для задоволення позову та вважає, що справа розглянута всебічно, встановлені правовідносини, що склалися між сторонами, яким надана вірна правова оцінка, досліджені наявні докази, висновки суду першої інстанції обґрунтовані чинними нормами матеріального права.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд 1 інстанції безпідставно відмовив у задоволені позовних вимог, оскільки звіт про оцінку майна на дату проведення торгів втратив свій строк колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, такі доводи спростовуються матеріалами справи та зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції апелянт не скористалася наданими їй правами, не обґрунтувала вимоги позовної заяви та доводи апеляційної скарги, не надала суду доказів на їх підтвердження, та спростування висновків суду 1 інстанції, а згідно із ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч., ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни рішення, не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: