Провадження № 2/760/4066/19
В справі № 760/2704/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

відповідача - ОСОБА_1

представник відповідача - ОСОБА_2

представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, 3-і особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 18 вересня 2018 року державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Бодак О.М., недійсним.

Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження в справі.

В заяві посилається на те, що на даний час у провадженні Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду перебуває справа за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_8 про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зазначає, що від результатів вирішення зазначеної справи залежить подальший розгляд даної справи, оскільки в разі відмови Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у встановленні факту належності на праві власності будинку ОСОБА_9, свідоцтво про право на спадщину за заповітом повинно бути визнано недійсним.

Враховуючи викладене, просить задовольнити заяву.

Відповідач та його представники проти задоволення заяви в судовому засіданні заперечували.

Заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Виходячи з цих обставин та предмету спору сторін, підстави для зупинення провадження в справі відсутні.

Керуючись ст. 251 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.А.Шереметьєва