Справа № 309/2116/18
Провадження № 2/309/438/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Попадинець Я.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів борг та моральну шкоду.

В позові посилається на наявність у відповідачів перед ним заборгованості в розмірі 82570 гривень згідно розписок. Крім того, позивач вважає, що діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду у звязку з неповерненням боргу, які оцінює в 50902 гривні.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені в заяві обставини. Подав до суду письмову, у якій уточнив розмір грошових коштів, які на його думку слід стягнути з відповідачів. Просив суд стягнути з ОСОБА_4 83063 грн. 25 коп., з яких моральну шкоду оцінює в сумі 31500 гривень. З відповідачки ОСОБА_5 позивач просив суд стягнути 26203 грн. 25 коп., з яких моральну шкоду оцінює в 6400 гривень. В судовому засіданні позивач пояснив, що він надав відповідачу ОСОБА_4 250 Євро та 300 Євро авансу на придбання металопрофілю, що підтверджується розписками від 27.02.2012 року та 06.03.2012 року. та грошові кошти в борг в сумі 300 Євро. Також позивач пояснив, що в звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_4 своїх зобовязань щодо поставки металопрофілю та щодо повернення боргу він неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_4 щодо повернення вищезазначених сум. Так, остаточною датою повернення 850 євро сторони по справі визначили 10.03.2013 року.

Також позивач пояснив, що він надав відповідачці ОСОБА_5 650 Євро авансу на придбання металопрофілю, що підтверджується розпискою від 23.09.2012 року. В звязку з невиконанням відповідачкою ОСОБА_5 своїх зобовязань щодо поставки металопрофілю він неодноразово звертався до неї щодо повернення суми авансу. Так, остаточною датою повернення авансу за розпискою від 23.09.2012 року сторони по справі визначили 10.03.2013 року.

Окрім того, позивач по справі додатково пояснив, що він неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявою про злочин щодо відповідачів за неповернення грошових коштів, починаючи з 2014 року.

Відповідачами по справі подано відзиви, з яких слідує, що відповідачем ОСОБА_4 визнаються обставини отримання 250 Євро авансу за усним договором купівлі-продажу від позивача за розпискою від 27.02.2012 року; отримання 300 Євро авансу за усним договором купівлі-продажу від позивача за розпискою від 06.03.2012 року та отримання в борг 300 Євро. Відповідачем по справі ОСОБА_4 не визнаються обставини отримання від позивача будівельних матеріалів, відомості про які зазначені позивачем у позовній заяві.

Відповідачкою по справі ОСОБА_5 визнається обставина отримання 6400 грн. авансу за усним договором купівлі-продажу за розпискою від 23.09.2012 року та факт повернення 500 Євро позивачу. Відповідачкою по справі ОСОБА_5 не визнаються обставини отримання від позивача будівельних матеріалів, відомості про які зазначені позивачем у позовній заяві, а також обставина щодо зазначення в розписці від 23.09.2012 року еквіваленту в 650 Євро.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзивах та додатково подав до суду заяви від відповідачів про застосування строків позовної давності.

Також пояснив суду, що позивачем обраний спосіб захисту свого інтересу у спосіб, який суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови в задоволенні пред'явлених особою вимог, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих пояснень сторін по справі між позивачем та відповідачами виникли правовідносини, що мають різну правову природу за своїм змістом.

Так відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобовязується передати товар у власність другій стороні, а покупець приймає та зобовязується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 656 ЦКУ: предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який буде придбаний продавцем у майбутньому. Таким чином, між сторонами існував усний договір купівлі-продажу металопрофіля, що підтверджується як позивачем так і доданими до матеріалів справи розписками.

Відповідно до ст. 570 ЦКУ завдаток це грошова сума, яку сплачує покупець продавцю в рахунок належних платежів, що мають бути сплачені ним за договором, з метою підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Як завдаток може також передаватися рухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 571 ЦКУ - внаслідок неможливості виконання зобовязання, завдаток підлягає поверненню.

Отже судом встановлено, що правова природа коштів в сумі 250 Євро та 300 Євро, отриманих за розписками від 27.02.2012 року та 06.03.2012 року відповідачем ОСОБА_4 та 6400 грн. відповідачкою ОСОБА_5 за розпискою від 27.09.2012 року є завдатком за усним договором купівлі-продажу металопрофіля. Остаточною датою виконання зобовязань відповідачами по справі за усним договором купівлі-продажу металопрофіля сторонами по справі було встановлено 10.03.2013 року. Проте у встановлений сторонами строк зобовязання за усним договором купівлі-продажу металопрофіля не були виконанні, внаслідок чого у позивача виникло право на повернення завдатку.

Окрім того, відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, встановлені Договором.

Отже судом встановлено, що правова природа коштів в сумі 300 Євро, отриманих за розпискою від 06.03.2012 року (абз. 3 розписки) відповідачем ОСОБА_4 є позикою. Остаточною датою виконання зобовязань відповідачем ОСОБА_4 за договором позики позивачем по справі та відповідачем ОСОБА_4 було встановлено 10.03.2013 року.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інте¬ресу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК).

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252255 ЦК.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так, сторонами був встановлений кінцевий строк виконання зобовязання за усними договорами купівлі-продажу металопрофіля, забезпечених завдатками, та кінцевий строк повернення завдатків у випадку неможливості виконати зобовязання щодо поставки металопрофіля, а саме 10.03.2013 року. Дана обставина визнається сторонами по справі. Таким чином, право на захист порушеного права у позивача по справі щодо повернення завдатку виникло, починаючи з 11.03.2013 року.

Також сторонами по справі був встановлений кінцевий строк виконання зобовязання за договором позики, а саме 10.03.2013 року. Дана обставина визнається сторонами по справі. Таким чином, право на захист порушеного права у позивача по справі щодо повернення позики виникло, починаючи з 11.03.2013 року.

Враховуючи 3-річний термін строку позовної давності, останнім днем у позивача для звернення до суду за захистом свого порушеного права був 11.03.2016 року, в той час як позивач звернувся до суду 25.07.2018 року, тобто поза межами строку позовної давності.

В ході судового розгляду справи судом не встановлено поважних причин пропущення позовної давності. Більше того, згідно наданих позивачем в судовому засіданні пояснень в період часу з 11.03.2013 року по 11.03.2016 року він не перебував на лікуванні та не знаходився безперервно поза межами території України. Також згідно наданого позивачем заперечення на відзив в даний період часу позивач неодноразово звертався до органів поліції з приводу не виконання відповідачами взятих на себе зобовязань.

Таким чином, суд не находить поважних причин пропуску позовної давності, а відтак у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 250 євро та 300 завдатку за договором купівлі-продажу металопрофіля, 300 євро боргу за договором позики, з ОСОБА_5 6400 грн. завдатку за договором купівлі-продажу металопрофіля - слід відмовити в звязку зі спливом строків позовної давності.

Стосовно позовних вимог, що стосуються надання позивачем будівельних матеріалів відповідачу ОСОБА_4, суд констатує, що належними та допустимими доказами такі вимоги позивачем не доведені в ході судового розгляду справи. Так в матеріалах справи відсутній акт прийому передачі таких будівельних матеріалів відповідачу ОСОБА_4 або будь який інших доказ, що засвідчує факт отримання відповідачем ОСОБА_4 відповідних будівельних матеріалів.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 суми вартості будівельних матеріалів слід відмовити в звязку з недоведеністю.

Позивач також вважає, що діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду.

В ході розгляду справи позивачем не подано суду доказів у підтвердження обставин заподіяння йому моральних страждань.

Суд не бере до уваги подані позивачем письмові матеріали про відвідування ним лікаря терапевта у 2016-2018 роках, оскільки позивач не довів суду, що звернення до лікаря були внаслідок неповернення відповідачами боргу.

За таких обставин суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог і в частині відшкодування моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 178, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 252-255, 256, 261, 267, 570, 571, 610, 650, 1046, 1049 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення боргу та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2019 року.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6