Справа № 404/5481/18
Номер провадження 2/404/3052/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м.Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді-Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1(ІН НОМЕР_1, вул. Повітрянофлотська, 67, к. 1 кв. 3, м. Кропивницький) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2, вул. Посадочна, 20-А, м. Кропивницький) про виключення запису про батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про виключення запису про батьківство.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те,що з 21.10.2000 по 01.04.2010 з відповідачем по справі перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2010з нього, на користь ОСОБА_5,на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2009 року до повноліття доньки, а з 29.04.2017 в розмірі ? частини від всіх видів заробітку.

Позивач зазначає, що батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути, оскільки на час її зачаття перебував у відрядженнях. Тому він змушений звернутись до суд з позовом про виключення відомостей про батька з актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові. Суду пояснив, що позивач не є батьком дитини.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, щопозивач є батьком двох доньок.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Кіровського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 157 від 01 квітня 2010 року (а.с.14).

З свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що її батьками є сторони по справі (а.с.15).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2010 з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_5, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2009 року до повноліття доньки, а з 29.04.2017 в розмірі ? частини від всіх видів заробітку.

Позивач зазначає, що батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути, оскільки на час її зачаття перебував у відрядженнях.

За клопотанням позивача, судом призначена судово-медичної експертизаз використанням аналізу ДНК, проведення якої доручено експертам Бюро судово-медичної експертизи головного управління охорони здоровя та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації.

Згідно висновку експерта № 403 від 18.12.2018 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно HummelKatall«BiostatistischeAbstammugs-begutachungmitblutgruppenbefundenStuttgart» 1971, біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 практично доведено (38-41).

Представник позивача надав суду клопотання про призначення повторноїсудово-медичної експертиза з використанням аналізу ДНК, з тих підстав, що у висновку експерта № 403 від 18.12.2018 зазначено, що свідоцтво ОСОБА_7 отримала тільки 04.12.2018, а інформація про наявність інших свідоцтв у висновку відсутня, позивач вважає, що на момент проведення експертизи, ОСОБА_7 не мала необхідного свідоцтва про кваліфікацію судового експерта з правом проведення судово-медичної експертизи за спеціальністю «судово-медична імунологія».

Судом витребувані належним чином завірені копії документівексперта імунолога ОСОБА_7В, які дають право на проведення зазначеної експертизи.

На запит суду від експерта надійшла відповідь з якої вбачається, що Порядок присвоєння кваліфікаційних класів судовим експертам передбачено наказамиМіністерства охорони здоров'я № 199 від 31.10.1995 «Про затвердження Положення про кваліфікаційні класи судовихекспертів бюро судово-медичної експертизи» та наказом № 52 від 18.02.1997 «Про затвердження Положення про експертно-кваліфікаційнікомісії бюро судово-медичної експертизи», які втратили чинність13.11.2018 на підставі наказу Міністерства охорони здоров'я№ 1361 від 20.07.2018 «Про затвердження нормативно-правових актівщодо проведення атестації та присвоєння кваліфікації судового експерта ікваліфікаційних класів судово-медичним експертам та позбавленнякваліфікації судового експерта ікваліфікаційних класів судово-медичних експертів», яким було змінено порядок присвоєння кваліфікації та кваліфікаційних класів судово-медичним експертам.

На підставі вищевикладених нормативно-правових актів судово-медичному експерту ОСОБА_7 16.12.2015 протокол № 4 на засіданні експертно-кваліфікаційної комісіїКиївського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи присвоєно IIIкваліфікаційний клас судового експерта.

Відповідно до сертифікату № 000711,який виданий ОСОБА_7 08.01.2015, вона атестувалась 26.12.2014на визнання знань та практичних навиків в атестаційній комісії при Одеському національному університеті. Наказом № 15-с, по Одеському національному медичному університеті від 08.01.2015 їй підтверджено звання спеціаліста за спеціальністю «судово-медична імунологія», яка дійсна до 08.01.2020.

Крім того, ОСОБА_7 04.12.2018видано свідоцтво № 0016, про те, що їй рішенням експертно-кваліфікаційної комісії Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, підтверджено кваліфікацію судового експерта з правом проведення судово-медичної експертизи за спеціальністю «судово-медична імунологія», яке дійсне до 04.12.2023.

Тому твердженняпредставникапозивача про відсутність у експертаправана проведення судово-медичної експертизи за спеціальністю «судово-медична імунологія» безпідставні.

Частиною 1 статті 136 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно ч. 2, ч. 3 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Судові витрати, повязані з розглядом справи складаються з витрат відповідача на проїзд до м. Києва для проведення експертизи в розмірі 758,99 грн. і підлягають стягненню з відповідача.

На підставіПостанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, ст.ст. 134, 136, СК України, керуючись ст. 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1(ІН НОМЕР_1, вул. Повітрянофлотська, 67, к. 1 кв. 3, м. Кропивницький) до ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2, вул. Посадочна, 20-А, м. Кропивницький)про виключення запису про батьківства відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користьПекур ОСОБА_8 судові витрати у розмірі 758,99 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 19.04.2019.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда