ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 642/4101/18

провадження № 22-ц/818/863/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про захист прав споживачів, за апеляційними скаргами ОСОБА_1 в особі його представника Кайдашова Віталія Сергійовича та Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2018 року (в складі судді Бородіної О.В.),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про захист прав споживачів, в якому просив визнати незаконними дії ПАТ «Харківміськгаз» щодо нарахування заборгованості за природний газ у сумі 98 351,96грн., яка нарахована на підставі акту про порушення № КС22.11/17 від 22 листопада 2017 року та відображена в акті-розрахунку від 23 травня 2018 року вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу; зобов'язати ПАТ «Харківміськгаз» вчинити перерахунок суми зобов'язання відповідно до показників газового лічильника позивача; визнати незаконними дії ПАТ «Харківміськгаз» щодо припинення газопостачання до належного ОСОБА_1 на праві приватної власності будинку за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати ПАТ «Харківміськгаз» за власний рахунок відновити газопостачання шляхом безоплатного підключення будинку за адресою: АДРЕСА_1 до системи газопостачання, безоплатного встановлення справного лічильника та вчинення інших необхідних дій; стягнути з ПАТ «Харківміськгаз» 100 000 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_1 як відшкодування завданої моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що між ним та відповідачем укладено Договір про розподіл газу, відповідно до якого позивач використовує послуги відповідача з газопостачання. 22 листопада 2017 року представники ПАТ «Харківміськгаз» прийшли до приватного володіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з метою проведення позапланової перевірки лічильнику газу. В цей день він був відсутній вдома, про що його дружина, ОСОБА_3, наголосила представникам ПАТ «Харківміськгаз». Однак зазначені особи вказали на невідкладну необхідність проведення заміни лічильника та надання ним доступу до нього.

ОСОБА_3 надала доступ до лічильника газу, через деякий час представники ПАТ «Харківміськгаз» зазначили, що будь-яких зауважень до лічильника не мають, факт його пошкоджень чи іншого втручання відсутній. Старий лічильник представниками ПАТ «Харківміськгаз» був знятий, новий лічильник установлений.

Надалі, представниками ПАТ «Харківміськгаз» складено наступні документи, які цього ж дня надані ОСОБА_3: Акт про порушення № КС22.11/17 від 22 листопада 2017 року; Акт про виявлені порушення № 4420 від 22 листопада 2017 року; Акт № 4420 о/р про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 22 листопада 2017 року.

У наданих актах були відсутні будь-які підписи, та позивач вважає ці акти були складені з порушенням вимог Наказу Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 619 «Про затвердження Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті» (далі - Положення) та Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем» (далі - Кодекс).

У подальшому на підставі вказаних актів ПАТ «Харківміськгаз», як вказує позивач у порушення вимог Положення та Кодексу, було проведено експертизу лічильника, про що складено акт № 1515Е від 30 листопада 2017 року експертизи лічильника газу.

23 травня 2018 року ПАТ «Харківміськгаз» складено протокол необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу і його вартості, а також акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз».

23 травня 2018 року на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про нарахування заборгованості за природний газ в сумі 98351,96 грн.

Після чого, представником позивача - адвокатом Кайдашовим В.С. на адресу ПАТ «Харківміськгаз» був направлений адвокатський запит від 25 травня 2018 року №2205/18 із вимогою щодо надання оригіналів або належним чином засвідчених копії документів, складених за фактом виявлення порушення ОСОБА_1 нормативних вимог у сфері газопостачання. Листом від 08 червня 2018 року вих. № Km03.1-Лв-7542-0618 ПАТ «Харківміськгаз» надало відповідь на вказаний адвокатський запит та додано акти, які були підписані, на відміну від тих які були надані в день зняття лічильника. 21 червня 2018 року представники Відповідача прибули до домоволодіння Позивача, вчинили дії щодо припинення газопостачання (у т.ч. опломбували місце входу газорозподільчих систем до домоволодіння Позивача) та склали відповідний Акт про припинення газопостачання від 21 червня 2018 року б/н.

На запит адвоката Кайдашова В.С. вих. 2006/18 від 20 червня 2018 року із вимогою надати копію відповідного повідомлення про припинення газопостачання разом було направлено Відповідачем Лист №Км03.1-Лв-8410-0618 від 27 червня 2018 року до якого було додано Акт про припинення газопостачання від 21 червня 2018 року (який відрізняється від тотожного акту, що був безпосередньо наданий Позивачеві 21 червня 2018 року); Повідомлення про припинення газопостачання від 06 червня 2018, яке не містить вказівки на точну дату припинення газопостачання (у порушення приписів глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем), відсутнє прізвище та ініціали підписанта. Таким чином позивач вказує, що надане Повідомлення про припинення газопостачання не відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем, а є лише інформаційним листом про начебто наявність заборгованості.

Усі ці дії відповідача, що передували відключенню газопостачання позивач вважає протиправними, такими, що порушують його права споживача, на захист яких він звернувся до суду. Крім того, позивач зазначає, що йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінив у 100 000 грн., які просив стягнути на його користь з відповідача.

Представником відповідача було надано Відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зважаючи на відсутність обраного позивачем способу захисту як в законі, так і в договорі; відповідач зазначає, що ним повною мірою дотриманий порядок попередження позивача про заплановане припинення газопостачання, припинення газопостачання було наслідком несплати позивачем нарахувань за спожитий газ, зазначених в акті-розрахунку. Також вказує на те, що було створено відповідну комісію з проведення експертизи лічильників газу, яка в установленому законом порядку провела відповідні процедури; крім того, експертиза лічильників газу має проводитися не відповідно до Наказу Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 року № 619 «Про затвердження Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті», як зазначає позивач, а згідно із Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем». Також представник відповідача посилається на те, що позивачем не надано жодного доказу, який би обґрунтовував його вимоги про стягнення моральної шкоди.

Позивачем було надано відповідь на відзив, у якому він наполягав на обґрунтованості своїх позовних вимог, та на безпідставність доводів відповідача, а також вказував на те, що відзив на позов було подано з порушенням норм ЦПК України.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, наполягаючи на тому, що процедура припинення газопостачання була проведена у відповідності до законодавства.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Харківміськгаз» про захист прав споживачів - задоволено частково.

Визнано дії ПАТ «Харківміськгаз» по відключенню газопостачання споживачу послуг з газопостачання ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язано ПАТ «Харківміськгаз» відновити постачання природного газу в належне ОСОБА_1 на праві приватної власності домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1, шляхом підключення до газової мережі за власний рахунок.

Стягнуто з ПАТ «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Харківміськгаз» на користь держави суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ПАТ «Харківміськгаз» звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що висновок суду щодо доведеності факту протиправного припинення газопостачання до будинку позивача є хибним.

Крім того, зазначили, що моральна шкода має деліктне походження, тобто виникає із цивільного правопорушення, а не з договору, тому якщо між сторонами спору існують договірні зобов'язання, стягнути моральну шкоду зі їх порушення неможливо.

Також, не погодившись із зазначеним рішенням, представник ОСОБА_1 - Кайдашов В.С. звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позову ті в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що зважаючи безпідставність припинення надання послуг відповідачем , він має право вимагати перерахунку наданих послуг.

Також, вказав що судом першої інстанції не надано належної правового обгрунтування суми моральної шкоди, яка ним стягнута.

27 грудня 2018 року до Харківського апеляційного суду надійшов відзив ПАТ «Харківміськгаз» на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - Кайдашов В.С., в якому вони просять апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - Кайдашов В.С. залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що припинення газопостачання 21 червня 2018 року відбулося з порушенням вимог Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, оскільки доказів щодо отримання позивачем повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу) суду не надано та з того, що в судовому засіданні позивачем та його представником було доведено завдання моральної шкоди ОСОБА_1 протиправними діями представниками відповідача 21 червня 2018 року під час припинення газопостачання, яка виразилась у душевних стражданнях.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія повністю погодитись не може виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_2, які надає йому ПАТ «Харківміськгаз», з приводу чого між позивачем та відповідачем було укладено Договір про розподіл газу.

22 листопада 2017 року представниками ПАТ «Харківміськгаз» у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1, було проведеноперевірку, за результатами якої було складено: акт про порушення № КС22.11/17 від 22 листопада 2017 року; Акт про виявлені порушення № 4420 від 22 листопада 2017 року; Акт № 4420 о/р про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 22 листопада 2017 року, у яких було зазначено про виявлення ознак несанкційованого втручання в роботу лічильника МКМ -U G 6 зав. № 298029, механічне пошкодження скла сумматора в місці встановлення пломби заводу-виробника.

На підставі вказаних актів ПАТ «Харківміськгаз», проведено експертизу лічильника, про що складено акт № 1515Е від 30 листопада 2017 року експертизи лічильника газу, відповідно до якого встановлено втручання у газовий лічильник.

Відповідно до Довідки від 30 листопада 2017 року № 39-1-4/3337 ЦСБ 1515 Е лічильник газу мембранний МКМ -U G 6 зав. № 298029 за результатами повірки не відповідає вимогам п.п.6.4.1. та 6.9.1. Р 50-071-98 "Лічильники газу побутові. Методи та засоби повірки", а саме наявні ознаки пошкодження пломби лічильника, наявні ознаки пошкодження облікового пристрою. Основна відносна похибка при вимірюванні об'єму перевищує максимально допустимі межі.

23 травня 2018 року ПАТ «Харківміськгаз» складено протокол необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу і його вартості, а також акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу за цінами закупівлі ПАТ «Харківміськгаз», на загальну суму 98351,96грн.

21 червня 2018 представники ПАТ «Харківміськгаз» прибули до домоволодіння позивача, вчинили дії щодо припинення газопостачання, опломбували місце входу газорозподільчих систем до домоволодіння, та склали відповідний Акт про припинення газопостачання від 21 червня 2018 року б/н.

У позовні заяві ОСОБА_1 зазначає, що усі ці дії відповідача, що передували відключенню газопостачання є протиправними, такими, що порушують його права споживача, на захист яких він звернувся до суду.

З приводу відмови ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконних дій відповідача щодо нарахування заборгованості за газ в сумі 98351,96грн. на підставі акту про порушення та зобов'язання відповідача вчинити перерахунок заборгованості, колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеної у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 61-8510св18.

З урахування викладеного висновок суду, що обраний в цій частині позивачем спосіб захисту свого права, виходячи з формулювань позову не відповідає можливим способам захисту прав є помилковим.

Разом з тим, з приводу заявлених усіх позовних вимог колегія зазначає наступне.

Згідно п.2 розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496 (надалі - Правила) постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Главою 2 розділу ХІ Кодексу перебачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об'єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Главою 5, 8 цього розділу встановлено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Главою 7 розділу VІ Кодексу зазначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об'єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об'єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов'язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об'єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об'єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об'єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Споживач зобов'язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об'єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов'язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу.

Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об'єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від'єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п'яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Судом встановлено, що акт про порушення від 22 листопада 2017 року, акт про виявлені порушення від 22 листопада 2017 року, акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, були складені у присутності ОСОБА_3 (дружини позивача), про що свідчить її особистий підпис в актах.

Посилання позивача, що екземпляри актів не є ідентичними, оскільки на його примірниках відсутні підписи ОСОБА_1 - безпідставні.

Як зазначалось вище, акт складається у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.

Як вбачається з наданих актів ПАТ «Харківмісьгаз» в них наявний особистий підпис ОСОБА_3, який ніким не спростовано.

Відсутність підпису на екземплярі позивача, не свідчить про те, що вказані акти нею не підписувались.

Крім того, відмітки про відмову від писання вказані акти не містять.

У подальшому було складено акт експертизи лічильника; висновком комісії встановлено - втручання в газовий лічильник.

Акт про експертизу лічильна газу від 30 листопада 2017 року підписаний особисто ОСОБА_1

У подальшому 23 травня 2018 року комісією відповідно до регламенту було розглянуто акт про порушення від 22 листопада 2017 року та вирішено скласти акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу і його вартості.

Що стосується припинення газопостачання, то воно було здійснено саме у зв'язку із втручання в роботу газового лічильника.

Матеріали справи свідчать, що 06.06.2018 року на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про припинення газопостачання, з посилання на наявність існуючої заборгованості 98351,96грн., яке було отримано останнім 16 червня 2018 року. Дана обставина позивачем не заперечувалась.

Відключення від газопостачання позивача відбулося 21 червня 2018 року, що підтверджується актом, тобто через 5 після повідомлення, що не суперечить діючому законодавству.

З урахування викладенного колегія суддів не вбачає підстав для визнання дій ПАТ «Харківміськгаз» щодо припинення газопостачання до належного позивачу будинку незаконними.

Оскільки інші позовні вимоги є похідними, колегія суддів також не вбачає підстав для їх задоволення.

З урахування вищевикладеного рішення суду підлягає скасування з ухвалення нового про залишення позову ОСОБА_1 - без задоволення.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судовий витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі його представника Кайдашова Віталія Сергійовича та Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2018 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про захист прав споживачів - залишити без задоволення.

Компенсувати за рахунок держави Публічному акціонерному товариству «Харківміськгаз» (місце знаходження: м. Харків, вул. Москалівська, буд.57/59, 61004, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3171,60 (три тисячі сто сімдесят одну гривню 60коп.) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 23 квітня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко