РІШЕННЯ

Іменем України

26.03.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянув у судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 з участю третьої особи - Львівського комунального підприємства «Листопадове» про приведення квартири до попереднього стану, за позовом третьої особи - ОСОБА_2 про демонтаж самочинно встановленої перегородки, та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщеннями та приведення їх у попередній стан та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про усунення перешкод у користуванні приміщеннями та за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 з участю третіх осіб: Львівського комунального підприємства Листопадове, ОСОБА_1 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про приведення квартири до попереднього стану, суд , -

встановив:

Позивач Франківська районна адміністрація Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Львівське комунальне підприємство «Листопадове», про приведення квартири до попереднього стану, в якому просить прийняти рішення, яким зобов'язати гр. ОСОБА_1 за власні кошти демонтувати самочинно встановлену цегляну перегородку на сходовій клітці загального користування на 1-му поверсі в будинку АДРЕСА_1 . Сходову клітку даного будинку привести до попереднього стану.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що гр. ОСОБА_1 провела будівельні роботи з самочинного встановлення цегляної перегородки на сходовій клітці загального користування вищезгаданого будинку, у зв'язку з чим адміністративна комісія Франківської районної адміністрації на підставі ст.150 кодексу України про адміністративні правопорушення притягнула її до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу. По даному факту Франківською районною адміністрацією прийнято розпорядження від 14.06.2010 року № 285 «Про демонтаж самочинно встановленої перегородки на сходовій клітці загального користування на АДРЕСА_1», яким гр. ОСОБА_1 зобов'язано у місячний термін за власні кошти демонтувати самочинно встановлену цегляну перегородку на сходовій клітці загального користування на 1-му поверсі в будинку АДРЕСА_1 . Сходову клітку даного будинку привести до попереднього стану. Актом ЛКП «Листопадове» від 26.07.2011 року встановлено, що власник квартири АДРЕСА_2 станом на час обстеження відповідного розпорядження районної адміністрації не виконала. При цьому на неодноразові попередження ЛКП «Листопадове» гр. ОСОБА_1 не реагує, дозвільних документів на реконструкцію не пред'являє.

У зазначену справу шляхом подачі до ОСОБА_1 позовної заяви про демонтаж самочинно встановленої перегородки вступила третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 (Позивач 2). Просить суд зобов'язати ОСОБА_1 демонтувати перегородку-цегляну стінку у коридорі (позначене на поверховому плані як приміщення № I ) на першому поверсі у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що під час проведення реконструкції квартир № 2 та № 3 у 2005-2006 рр. Відповідач ОСОБА_1 порушила її законні права та інтереси, так як перешкоджає їй користуватися допоміжними приміщеннями будинку та встановила у коридорі позначене на поверховому плані як приміщення № I) на першому поверсі перегородки цегляної-стінки, внаслідок чого її позбавлено доступу до сходової клітки та горища, що знаходиться виключно над її квартирою. Дане горище самовільно захоплено та приватизовано без погодження попередньої власниці кватири № 1 ОСОБА_8

Відповідач ОСОБА_1 із пред'явленими до неї позовними вимогами не погодилася, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що до задоволення не підлягають, так як наявність спірної перегородки на сходовій клітці загального користування на 1-му поверсі в будинку АДРЕСА_1 жодних прав позивачів у справі не порушує та будь-яких перешкод нікому не створює. Тому вважає, що жодних прав Позивача Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 не порушує.

Суддя Ванівський Ю.М., ухвалою від 04 січня 2018 року цивільну справу за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 з участю третьої особи- Львівського комунального підприємства «Листопадове» про приведення квартири до попереднього стану та позову третьої особи- ОСОБА_2 про демонтаж самочинно встановленої перегородки, прийняв до свого провадження.

Ухвалою від 05 квітня 2018 року цивільні справи №465/7138/13-ц за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 з участю третьої особи- Львівського комунального підприємства «Листопадове» про приведення квартири до попереднього стану та позову третьої особи- ОСОБА_2 про демонтаж самочинно встановленої перегородки та №46510943/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщеннями та приведення їх у попередній стан та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про усунення перешкод у користуванні приміщеннями та за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 з участю третіх осіб : Львівського комунального підприємства "Листопадове", ОСОБА_1 , Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про приведення квартири до попереднього стану - об'єднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний номер справи №465/7138/13-ц.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить уточненні позовні вимоги задоволити, щодо зустрічних позовних вимог покладається на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_12 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщеннями та приведення їх у попередній стан задоволити просить задоволити, а в решті позовів відмовити.

Вирішуючи заявлені Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 позовні вимоги по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Підпунктами 3, 4, ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Разом з тим, Позивачем Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 в процесі розгляду справи не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що спірна цегляна перегородка на сходовій клітці загального користування на 1-му поверсі в будинку АДРЕСА_1 , яку Позивач вимагає демонтувати силами та за рахунок Відповідача ОСОБА_1 була встановлена після придбання нею зазначеної вище квартири у власність та внаслідок самовільного проведення нею будь-яких будівельних робіт.

Так, долучені до матеріалів цивільної справи викопіювання з поверхового плану 1-го поверху буд. АДРЕСА_1 , а також копія поверхового плану I поверху АДРЕСА_1 підтверджують виключно факт наявності зазначеної вище перегородки на першому поверсі АДРЕСА_1, однак жодним чином не вказують на те, ким і коли її було споруджено.

За таких обставин, вимогу про її демонтаж саме Відповідачем ОСОБА_1 за власні кошти суд вважає безпідставною і необґрунтованою.

Крім того, заявою, посвідченою приватним Львівського міського нотаріального округу Романюк Мар'яною Ігорівною 17 листопада 2016 року, та адресованою Франківському районному суду, ОСОБА_3 повідомив, що він, будучи власником квартири АДРЕСА_6 , яку в подальшоу продав ОСОБА_1 , встановив в коридорі на першому поверсі будинку по АДРЕСА_1 цегляну підпірну стіну для забезпечення надійності експлуатації дерев'яного сходового маршу до квартири, яка знаходилася на мансарді будинку.

Суд також звертає увагу на те, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 19.05.2015 року в справі № 465/10954/13-а, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та скасовано постанову адміністративної комісії при Франківській районній адміністрації Львівської міської ради № 155 від 08.06.2011 року. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

У мотивувальній частині вказаної вище постанови зазначено, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення не містяться докази про самовільне встановлення, переобладнання чи перепланування, порушення правил користування і експлуатації житлового будинку ОСОБА_1 , а також відсутні будь-які фактичні дані, на підставі яких зроблено висновок про влаштування цегляної перегородки ОСОБА_1 Викопіювання з поверхового плану, у свою чергу, свідчить лише про факт наяв6ості самовільно влаштованої цегляної перегородки, однак, не підтверджують влаштування такої саме ОСОБА_1

Постанову від 19.05.2015 року в справі № 465/10954/13-а також мотивовано висновком № 08/02 -15я експертного будівельно-технічного дослідження, складеним 15 травня 2015 року судовим експертом Заяць І.Г., яким спростовано наявність в коридорі спільного користування на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 цегляної перегородки геометричними розмірами шириною 1,1 м. та довжиною 4,4 м.

Також, як вбачається безпосередньо з тексту покладеного в основу судового рішення експертного висновку № 08/02 -15я та встановлено в результаті проведення відповідного експертного дослідження, цегляна перегородка, яка влаштована у коридорі спільного користування під літ. I площею 11,60 кв. м. житлового будинку по АДРЕСА_1 , починаючи з підвальних приміщень до низу сходової клітки мансардного поверху, являється огороджуючою конструкцією приміщення підвалу площею 5, 40 кв. м. на несе функцію підпирання конструкції сходових маршів та міжповерхових площадок 1-ого та мансардного поверхів, запобігає їх подальшому руйнуванню та сприяє збільшенню терміну їх експлуатації. Цегляна перегородка, яка влаштована у коридорі спільного користування під літ. I площею 11,60 кв. м. житлового будинку по АДРЕСА_1 , не впливає на користування своїми приміщеннями іншими мешканцями даного будинку та доступу до інженерних систем для їх обслуговування.

Зазначені вище обставини ні Позивачем Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, ні третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 під час судового розгляду даної цивільної справи не спростовано, доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт встановлення цегляної перегородки на сходовій клітці загального користування на 1-му поверсі в будинку АДРЕСА_1 жодним чином не порушує прав Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ні третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 чи будь-яких інших осіб і не впливає на обсяг таких прав. Більше того, така конструкція є необхідною для запобігання руйнуванню конструкції сходових маршів та міжповерхових площадок 1-ого та мансардного поверхів.

З огляду на зазначене підстави для захисту прав Позивача Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 у спосіб, зазначений у поданих ними позовних заявах відсутні.

Враховуючи викладене, заявлені Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 позови є безпідставним, у зв'язку з чим у їх задоволенні необхідно відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщеннями та приведення їх у попередній стан, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути та не чинити в подальшому перешкоди у користуванні підвальним приміщенням та горищем будинку АДРЕСА_1 . Зобов'язати ОСОБА_2 відкрити прохід зі сходової клітини в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_1 (приміщення III площею 4,6 кв.м. на поверховому плані «Підвал»). Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати цегляну кладку і відкрити прохід зі сходової клітини на горище будинку АДРЕСА_1 (прохід позначений на поверховому плані «Мансарда»). Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати сходи з квартири № 1 до підвального приміщення в будинку АДРЕСА_1 , відновити бетоне перекриття між підвалом і I поверхом.

В обгрунтування уточнених позовних вимог вказує, що ОСОБА_2 , використавши підроблену згоду від імені ОСОБА_1 на реконструкцію будинку та розширення її квартири за рахунок горища і підвалу, одержала дозвіл на проведення таких робіт, після чого зачинила вхід у підвальне приміщення, заморувала вхід на горище зі сходової клітки та встановила сходи зі своєї квартири на горище та підвал через підлогу та стелю своєї квартири. Зазначає, що на даний час дозвіл і декларація на реконструкцію квартири скасовані. А по факту підробки заяви ОСОБА_1 порушена кримінальна справа.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву, вимоги якої в процесі розгляду справи також неодноразово уточнювала. Останньою заявою про уточнення позовних вимог просить суд зобов'язати Позивача за первісним позовом ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні приміщеннями по АДРЕСА_1 , що позначені на поверховому плані від 28.03.1988 р. під номерами: I, VI, 3-3, 3-4 привівши їх до попереднього стану шляхом відновлення дверного проходу у приміщенні під номером VI; демонтажу перегородки у підвальному приміщенні під № I; демонтажу перегородки у коридорі (приміщенні під № I) на першому поверсі (підпункт 2.1. заяви про уточнення позовних вимог); зобов'язати ОСОБА_1 демонтувати горище, що влаштоване над приміщенням під номером 3-1 (підпункт 2.2.); скасувати Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 231 від 21.02.2005 року «Про приєднання нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1 » та Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 535 від 14.04.2005 року «Про об'єднання квартир 2 і 3 на АДРЕСА_1 та їх реконструкцію» (п. 2.3.); скасувати Наказ № 2415-Ж-Ф від 08.12.2008 року «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2» , виданий Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (п. 2.4); визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру від 08.12.2008 року, серія НОМЕР_1 , видане відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 посилається на те, що реконструкція квартир № 2 і 3 всупереч вимогам законодавства проведена ОСОБА_1 за відсутності її згоди та згоди попередніх власників, порушує її законні права та інтереси, оскільки в процесі проведення реконструкції з об'єднанням квартир № 2 та № 3 Відповідач самовільно без відповідного на те дозволу захопила приміщення загального користування: підвальні приміщення позначені під номерами: I, VI та приміщення на горищі під номерами 3-3, 3-4, які їй на праві власності не належали. Крім того, згідно договорів купівлі-продажу, технічних паспортів на квартиру № 2 та квартиру № 3 вбачається, що Відповідач не придбала у власність підвальні приміщення під номерами I, VI та приміщення на горищі під номерами 3-3, 3-4, оскільки зазначені приміщення «призначені для обслуговування будинку і загального користування усіма мешканцями, а відтак у неї немає правових підстав для індивідуального використання вказаних приміщень в особистих інтересах».

Таким чином, на переконання Позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 реконструкцію квартири належної ОСОБА_1 квартири № 2 було здійснено за рахунок захоплення допоміжних приміщень загального користування будинку АДРЕСА_1 , що перебувають у спільній власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

В обґрунтування твердження, що Відповідач в процесі проведення реконструкції здійснив самовільне приєднання приміщень загального користування, Позивач також вказує на факт безпідставного збільшення площі реконструйованої квартири № 2 з передбачених розпорядженням № 535 від 14.04.05 р. 98,30 м. кв. до 114, 3 кв. м., які зазначені у Наказі Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2415-Ж-Ф від 08.12.2008 року «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2» та Свідоцтві про право власності на квартиру від 08.12.2008 року, серія НОМЕР_1 , що видане відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

При цьому приміщеннями загального користування під номерами I, VI, 3-3 та 3-4 користуватись вона не має можливості, так як Відповідач ОСОБА_1 чинить їй перешкоди. Зокрема, Відповідачем ОСОБА_1 у підвальному приміщенні під номером I (коридор), встановлена перегородка, а дверний прохід у приміщення № 6 замуровано, у зв'язку з чим вона не може в повній мірі користуватись зазначеними приміщеннями. Крім того, у коридорі (приміщення № I) на першому поверсі Відповідачем ОСОБА_1 встановлена перегородка, внаслідок чого її позбавлено доступу до сходової клітки та горища, що знаходиться виключно над її квартирою.

В обгрунтування позовних вимог про скасування Наказу № 2415-Ж-Ф від 08.12.2008 року «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 », що виданий Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру від 08.12.2008 року, серія НОМЕР_1 , що видане відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради зазначає, що Наказом передбачено оформити, а свідоцтвом про право власності на квартиру від 08.12.2008 року посвідчено право власності на майно, яке належить всім власникам квартир у будинку АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подала до суду відзив на уточнену зустрічну позовну заяву про усунення перешкод у користуванні приміщеннями, у якому проти заявлених зустрічних позовних вимог заперечує повністю та вважає, що доводи зустрічного позову носять суб'єктивний характер і грунтуються на неправильному трактуванні Позивачем обставин справи та норм матеріального права. У тексті відзиву Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що реконструкцію квартир № 2 та 3 нею здійснено у повній відповідності до вимог чинного законодавства з отриманням всіх необхідних дозвільних документів і виключно за рахунок належних їй на праві власності приміщень.

Під час судового розгляду справи Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в тексті цивільного позову, проти задоволення зустрічного позову заперечила.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 зустрічний позов підтримала з підстав, викладених у ньому, у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 просила відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників процесу з приводу наведених вище позовних вимог, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1 Договору купівлі-продажу квартири від 2 березня 2004 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Р.І. та зареєстрований в реєстрі за № 1011, Продавець ОСОБА_3 продав, а Покупець ОСОБА_1 купила квартиру під номером 3 (три), що знаходиться у будинку під номером 7 (сім), розташованому по АДРЕСА_1 .

Згідно вищезазаначеного договору відчужувана квартира складається з однієї житлової кімнати та кухні. До квартири належить комора в підвалі площею 12,9 (дванадцять цілих дев'ять десятих) кв. м.

За змістом п. 1 Договору купівлі-продажу квартири від 1 квітня 2004 року, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1601, квартира АДРЕСА_2 (сім), що відчужується за даним Договором, складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 19, 1 кв. м. та кухні. Загальна площа квартири становить 35, 9 кв. м. До квартири належить комора в підвалі площею 19, 4 кв. м.

Розпорядженням голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 21.02.2005 року № 231 «Про приєднання нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1 » затверджено рішення комісії з надання в оренду та користування житлових приміщень (протокол від 07.02.2005 року № 3 п. 1) про приєднання нежитлового підвального приміщення площею 4,6 кв. м. в будинку АДРЕСА_1 до підвальних приміщень площею 32, 3 кв. м., які є у власності ОСОБА_1

Враховуючи наведене вище розпорядження від 21.02.2005 року № 231, 14.04.05 року Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження № 535 «Про об'єднання квартир 2 і 3 на АДРЕСА_1 та їх реконструкцію», п. 2.1. якого дозволено ОСОБА_1 за власні кошти виконати ремонтно-будівельні роботи з об'єднання квартир № 2 і 3 на АДРЕСА_1 та їх реконструкції з утворенням квартири в двох рівнях згідно з проектними пропозиціями без влаштування сауни в підвальному приміщенні. Об'єднаній квартирі присвоїти квартирний номер 2 , квартирний номер 3 в будинку ліквідувати. Загальна площа квартири становитиме 98,30 м. кв., житлова - 31,30 м. кв.

Проектна документація розроблена ЛКП «Архбуднагляд», узгоджена і зареєстрована управлінням архітектури і містобудування від 25.07.2005 р. № З-К-14076/20.

Дозвіл на виконання будівельних робіт № 405/05 на реконструкцію з об'єднанням квартир № 2 та № 3 в одну кв. № 2 з приєднанням підвального приміщення на АДРЕСА_1 видано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю 01 вересня 2005 року.

Станом на 11.06.2008 року Обласним КП ЛОР «БТІ та ЕО» проведено технічну інвентаризацію об'єкта нерухомого майна та складено технічний паспорт на реконструйовану квартиру АДРЕСА_2 . Згідно даних технічного паспорта загальна площа квартири складає 114, 3 кв.м.

У відповідності до Акта Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта пред'явлений до прийняття в експлуатацію об'єкт має такі показники: загальна площа будинку за проектом становить 67, 90 кв.м., фактично 114, 3 кв.м., житлова площа за проектом складає 91, 90 кв.м., фактично 31, 7 кв. м.

Рішенням державної приймальної комісії (Акт Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 20 жовтня 2008 року, затверджений Наказом департаменту містобудування від 14.11.2008р. №848 та зареєстрований Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 26.11.2008 року № 256) пред'явлену державній приймальній комісії квартиру № 2 після реконструкції з об'єднанням квартир №№ 2 , 3 в одну, з приєднанням підвального приміщення на АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію.

Наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради від 14.11.2008 року № 848 затверджено акт державної приймальної комісії від 20 жовтня 2008 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - квартири АДРЕСА_2 після реконструкції з об'єднанням квартир №№ 2 , 3 в одну, з приєднанням підвального приміщення, яку здійснила громадянка ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Франківської районної адміністрації від 14.04.2005 року № 535 та дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 01.09.2005 року № 405/05.

08.12.2008 року Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради видано наказ № 2415-Ж-77, яким оформлено право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру № 2 загальною площею 114,3 кв.м. на вул. Д. Котика, 7 . Площа підвалу - 5,4 кв.м.

На підставі зазначеного вище наказу Відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради 08.12.2008 року оформлено та видано свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 ( Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25725326 від 10.12.2008 року, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»).

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 08 грудня 2008 року, що вигадане відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира № 2 загальною площею 114, 3 кв. м., яка знаходиться у АДРЕСА_1 . Площа підвалу - 5,4 кв. м. Свідоцтво видане на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2415-Ж-Ф від 08 грудня 2008 року.

Викладене стверджується також Витягом № 21209466 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який виданий Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 10.12.2008 року.

Позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 , у свою чергу, на підставі договору купівлі продажу Р. № 6289 від 30.10.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стоцком Т.Л., належить квартира АДРЕСА_14 , площа підвалу 34,6 кв. м. (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22016289,виданий Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 27.02.2009 року).

Відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 26 травня 2011 року зареєстровано в Інспекції ДАБК у Львівській області декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири № 1 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу на АДРЕСА_1 .

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю на підставі заяви гр. ОСОБА_2 , проектної документації, погодженої управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради від 10.11.2010 року № 2401-3 вих. 3066, позитивного висновку комплексної державної експертизи від 17.11.2010 року № 14-02756-10, згоди співвласників будинку-лист № 214-2 від 25.02.2010 року, видано дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції квартири № 1 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу на АДРЕСА_1 .

Перевіркою, проведеною 01.03.2011 року посадовими особами інспекції Вуглевичем та І. Корвацьким встановлено, що ОСОБА_2 проводить роботи з відхиленням від проектної документації, про що складено акт перевірки № 2-ф від 01.03.2011 року з фото фіксацією та протокол № 03-ф від 01.03.2011 року. Перевіркою також встановлено, що в коридорі загального користування, що веде на горище здійснено будівництво перегородки і встановлено дверний блок.

25.02.2011 року в. о. прокурора Франківського району м. Львова порушено кримінальну справу за фактом підроблення заяви співвласника будинку, що на АДРЕСА_1 та використання вказаного документу для отримання дозволу на виконання будівельних робіт за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України.

24.02.2011 року на зазначене вище рішення про надання дозволу на виконання будівельних робіт № 1/526-10 від 22.11.2010 року винесено протест прокуратури Франківського району м. Львова, де прокуратура вимагає вказаний вище дозвіл на виконання будівельних робіт № 1/526-10 від 22.11.2010 року з реконструкції квартири № 1 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу на АДРЕСА_1 , скасувати з мотивів відсутності згоди співвласника приміщень гр. ОСОБА_1 на проведення зазначеної реконструкції.

Наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 04.11.2011 року № 6-с/Д скасовано дозвіл на виконання будівельних робіт № 1/526-10 від 22.11.2010 року з реконструкції квартири № 1 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу на АДРЕСА_1 , виданий гр. ОСОБА_2 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.

27.05.11 року прокуратурою Франківського району м. Львова з аналогічних підстав винесено протест на наказ департаменту містобудування від 27.09.2010 року № А-316 та рішення управління архітектури від 10.11.2010 року № 2401-3 вих-3066 з вимогою зазначені вище акти скасувати.

Наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради від 02.06.2011 року № А-165 протест прокурора Франківського району м. Львова від 27.05.2011 року задоволено. Скасовано наказ департаменту від 27.09.2010 року № А-316 «Про затвердження гр. ОСОБА_2 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири АДРЕСА_14 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу».

Крім того, приписом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 04 березня 2011 року 1ф/77-ф, що виданий ОСОБА_2 на виконання будівельних робіт з реконструкції квартири № 1 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу на АДРЕСА_1 пропоновано негайно зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції квартири № 1 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу на АДРЕСА_1 . Про виконання вимог припису в трьох денний термін з дня отримання припису письмово повідомити інспекцію.

Будь-яких відомостей про виконання Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 вимог вказаного вище припису матеріали цивільної справи не містять.

Ст. 25 Закону України «Про основи містобудування» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особи, винні у виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього несуть відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до чч.1, 2 ст.376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За правилом ч.4 ст.376 ЦК, самочинно збудоване нерухоме майно підлягає знесенню особою, яка його здійснила, або за її рахунок.

За таких обставин суд приходить до висновку, що Відповідач (Позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 припис інспекції від 04 березня 2011 року про зупинення виконання будівельних робіт з реконструкції квартири № 1 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу на АДРЕСА_1 , не виконала, факт скасування виданого їй дозволу на виконання будівельних робіт № 1/526-10 від 22.11.2010 року, наказу департаменту від 27.09.2010 року № А-316 «Про затвердження гр. ОСОБА_2 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири АДРЕСА_14 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу» залишила без уваги та неправомірно продовжувала розпочату нею з відхиленням від вимог проекту та з порушенням встановленого порядку реконструкцію квартири № 1 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу на АДРЕСА_1 без дозвільної документації.

У П. 1 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 9 листопада 2011 року в справі N 1-22/2011 зазначено, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

За таких обставин, вимоги Позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання ОСОБА_2 усунути та не чинити в подальшому перешкоди у користуванні підвальним приміщенням та горищем будинку АДРЕСА_1 , зобов'язання ОСОБА_2 відкрити прохід зі сходової клітини в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_1 (приміщення III площею 4,6 кв.м. на поверховому плані «Підвал»), привести приміщення у попередній стан та демонтувати встановлену в процесі реконструкції цегляну кладку і відкрити прохід зі сходової клітини на горище будинку АДРЕСА_1 (прохід позначений на поверховому плані «Мансарда») та про зобов'язання ОСОБА_2 демонтувати сходи з квартири № 1 до підвального приміщення в будинку АДРЕСА_1 та відновити бетоне перекриття між підвалом і I поверхом є повністю обгрунтованими.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 суд виходить з такого.

Як вбачається з наведених вище договорів купівлі-продажу квартир одночасно з квартирами АДРЕСА_2 (сім) Відповідачем було придбано підвальні приміщення загальною площею 32, 3 кв. м.

При цьому, станом на 05.04.2004 року ОСОБА_1 була власником приміщень загальною площею 94,7 кв. м.

Ні розпорядженнями голови Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 21.02.2005 року № 231 «Про приєднання нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1», № 535 «Про об`єднання квартир АДРЕСА_2 та їх реконструкцію», ні іншими документами, згідно яких здійснювалися ремонтно-будівельні роботи, не передбачено збільшення житлової площі за рахунок приєднання приміщень, що позначені на поверховому плані від 28.03.1988 р. під номерами I (площею 12,1 кв. м.) та VI (площею 4, 3 кв. м.).

Наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради від 14.11.200 року № 848 затверджено акт державної приймальної комісії від 20 жовтня 2008 року про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта - квартири АДРЕСА_2 після реконструкції з об'єднанням квартир №№ 2 , 3 в одну, з приєднанням підвального приміщення, яку здійснила громадянка ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Франківської районної адміністрації від 14.04.2005 року № 535 та дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 01.09.2005 року № 405/05.

За таких обставин, твердження Позивача про те, що приміщення загального користування під номерами I та VI були самовільно без належного на те дозволу захоплені Відповідачем у процесі проведення реконструкції квартир №№ 2, 3 не відповідає дійсності.

Реконструкцію квартири № 2 Відповідачем проведено виключно за рахунок площі належних їй на праві приватної власності квартир № 2 та № 3 , а також приєднаного нежитлового підвального приміщення площею 4,6 кв. м., вартість якого Відповідачем було повністю оплачено до початку проведення реконструкції.

З приводу твердження Позивача про самовільне захоплення Відповідачем приміщень загального користування на горищі під номерами 3-3 та 3-4, які не належали їй на праві приватної власності та відносилися до приміщень загального користування, Відповідач вважає за необхідне зазначити також наступне.

Як вже було зазначено вище, на підставі договору купівлі-продажу від 02 березня 2004 року Відповідач ОСОБА_1 набула у власність квартиру №3, розташовану на мансардному поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 , яка згідно виготовленого ЛО БТІ 03.11.1997 року технічного паспорта складалась з однієї житлової кімнати під літ. 3-1 площею 12, 80 кв. м., кухні під літ. 3-2 площею 13, 10 кв. м. та балкону під літ. 3-3 площею 0, 60 кв. м., загальною площею 26, 50 кв. м.

Висновком № 112/04-16я експертного будівельно-технічного дослідження по заяві ОСОБА_1 , що складений 14 червня 2016 року ФО-П ОСОБА_7 встановлено, що приміщення кладових під літ. 3-3 пл. 7, 50 кв. м. та літ. 3-4 площею 8, 50 кв. м. на поверховому плані житлового будинку по АДРЕСА_1 , який складений Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 01.04.1988 року відносились до допоміжних приміщень квартири № 3 даного

будинку. Доступ до допоміжних приміщень квартири № 3 під літ. 3-3 та літ. 3-4 був можливий тільки зі сторони приміщень квартири № 3 житлового будинку по АДРЕСА_1 , зокрема, з приміщення кухні під літ. 3-2.

Влаштування інших входів в дані приміщення для доступу іншим мешканцям даного будинку технічно неможливі, так як обмежені загально будинковою сходовою кліткою та приміщеннями квартири № 3 , а саме: приміщеннями кухні та житлової кімнати.

Зважаючи на викладене, оскільки приміщення під номерами 3-3 та 3-4 на мансардному поверсі житлового будинку по АДРЕСА_1 не можуть забезпечувати експлуатацію всього будинку та побутове обслуговування всіх його мешканців, вони не можуть бути віднесені до категорії допоміжних приміщень і на них не поширюється правовий режим спільної власності мешканців будинку. З огляду на зазначене, положення статей 1, 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 до спірних правовідносин не застосовуються.

Схожа правова позиція міститься в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 5 жовтня 2016 року в справі № 6-552цс16.

Тому позовну вимогу ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні приміщеннями 3-3, 3-4 у будинку АДРЕСА_6 слід вважати безпідставною і необгрунтованою.

Аналогічне стосується вимоги про зобов'язання ОСОБА_1 демонтувати горище, оскільки дане приміщення також фактично влаштоване на мансардному поверсі безпосередньо над належним їй на праві приватної власності приміщенням 3-1 (згідно поверхового плану станом 01.04.1988 р.), та не має будь-якого самостійного статусу. Інші особи, у тому числі власник квартири № 1 ОСОБА_2 , не мають безпосереднього доступу до нього, оскільки такий можливий лише з приміщень, які на праві власності належать Відповідачу ОСОБА_1 .

На твердження Позивача ОСОБА_2 про те, що реконструкція квартир № 2 і 3 всупереч вимогам законодавства проведена ОСОБА_1 за відсутності її згоди та згоди попередніх співвласників і порушує її законні права та інтереси суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідач ОСОБА_1 набула право власності на реконструйовану квартиру № 2 загальною площею 114, 3 кв. м. на підставі свідоцтва про право власності від 08.12.2008 року, що видане відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2415-Ж-Ф (Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25725326 від 10.12.2008 року, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»).

Таким чином, реконструкцію квартир №№ 2,3, що здійснювалася на підставі розпоряджень Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 21.02.2005 року № 231 «Про приєднання нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1 », № 535 «Про об`єднання квартир 2 і 3 на АДРЕСА_1 та їх реконструкцію» згідно відповідної проектної документації було розпочато та повністю завершено до моменту реєстрації за Позивачем ОСОБА_2 27.02.2009 року права власності на квартиру АДРЕСА_1 ( Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22016289 від 27.02.2009 року, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»), яку вона придбала у гр. гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 30 жовтня 2008 року.

На момент вчинення зазначеного вище правочину Позивач ОСОБА_2 жодних претензій з приводу стану допоміжних приміщень житлового будинку, їх незаконного захоплення та проведення за рахунок їх площі реконструкції квартир № № 2 та 3 не пред'являла, про що свідчить зазначення в договорі про те, що Покупець задоволена якісним станом цієї квартири після її внутрішнього огляду, який здійснено перед укладенням договору.

Все наведене вище свідчить про те, що оскаржувані Позивачем за зустрічним позовом Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 231 від 21.02.2005 року «Про приєднання нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1» , Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 535 від 14.04.2005 року «Про об'єднання квартир 2 і 3 на АДРЕСА_1 та їх реконструкцію», Наказ № 2415-Ж-Ф від 08.12.2008 року «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2» , виданий Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради; свідоцтво про право власності на квартиру від 08.12.2008 року, серія НОМЕР_1 , видане відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на момент їх видачі жодним чином не стосувалися Позивача, з огляду на що не порушували і не могли порушити будь-яких її прав на користування допоміжними приміщеннями загального користування будинку АДРЕСА_1 .

Водночас, оскільки у період з моменту видачі 21.02.2005 року розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради «Про приєднання нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1 » до часу реєстрації 10.12.2008 року за Відповідачем ОСОБА_1 права власності на реконструйовану квартиру № 2, попередні власники квартири № 1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не зверталися до жодних уповноважених органів державної влади з приводу незаконності здійснюваної Відповідачем реконструкції, у тому числі не пред'являли у встановленому порядку позовів про визнання незаконними та скасування відповідних розпорядчих та правовстановлюючих документів, є достатні підстави стверджувати, що проти проведення реконструкції належних Відповідачу на праві приватної власності квартир № № 2, 3 останні не заперечували, оскільки не вважали вказану реконструкцію такою, що порушує їх права та законні інтереси.

Необхідно зазначити також, що Позивач ОСОБА_2 повинна була дізнатися про можливе порушення свої прав та законних інтересів вже з моменту укладення договору купівлі продажу квартири від 30 жовтня 2008 року, однак позов про усунення перешкод у користуванні приміщеннями (у первинній редакції) пред'явила до Франківського районного суду м. Львова лише 14 червня 2011 року після подання Відповідачем ОСОБА_1 14 березня 2011 року первісної позовної заяви про усунення перешкод у користуванні спільною сумісною власністю.

Викладене дає підстави стверджувати, що до моменту пред'явлення 14 березня 2011 року ОСОБА_1 первісного позову Позивач за зустрічним позовом також не вважала, що проведеною реконструкцією Відповідач будь-яким чином порушила її права на користування допоміжними приміщеннями житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, оскільки на правовідносини з приводу реконструкції приміщень, які не є приміщеннями загального користування у розумінні Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 не поширюються вимоги ст. 369 ЦК України щодо розпорядження об'єктами спільної власності за взаємною згодою всіх співвласників, згода співвласників житлового будинку на реконструкцію таких приміщень законом не вимагається.

В обґрунтування твердження, що Відповідач в процесі проведення реконструкції здійснив самовільне приєднання приміщень загального користування, Позивач вказує на факт безпідставного збільшення площі реконструйованої квартири № 2 з передбачених розпорядженням № 535 від 14.04.05 р. 98,30 м. кв. до 114, 3 кв. м., які зазначені у Наказі Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2415-Ж-Ф від 08.12.2008 року «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2» та Свідоцтві про право власності на квартиру від 08.12.2008 року, серія НОМЕР_1 , що видане відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Наведене вище спростовується висновком № 112/04-16я експертного будівельно-технічного дослідження від 14 червня 2016 року, згідно якого, при порівнянні даних про площі приміщень квартир № 2 та № 3 в житловому будинку по АДРЕСА_1 після їх об'єднання, які наведені у розпорядженні Франківської райадміністрації Львівської міської ради від 14.04.2005 року № 535 з даними технічного паспорту, що складений ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 11.06.2008 року встановлено, що розбіжність полягає у математичному підрахунку площ квартири № 2 (після реконструкції), яка збільшилась на 16 , 0 кв. м. (114, 30-98, 30= 16, 0 кв. м).

Пунктом 3 висновку встановлено, що причиною розбіжності між загальною площею квартири № 2, яка знаходиться у АДРЕСА_2 , зазначеною в свідоцтві про право власності на квартиру від 08.12.2008 року, виданого відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради та проектом реконструкції полягає у невірних математичних підрахунках, як в розпорядження Франківської райадміністрації Львівської міської ради від 14.04.2005 року, так і в робочому проекті, розробленому КП «Архбуднагляд».

З огляду на наведене, доводи Позивача щодо збільшення Відповідачем площі реконструйованої квартири № 2 за рахунок допоміжних приміщень загального користування будинку АДРЕСА_1 не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються іншими доказами в справі.

Помилки у підрахунках площ приміщень в розпорядженні Франківської райадміністрації Львівської міської ради від 14.04.2005 року не можуть вказувати на незаконність даного розпорядження в цілому та слугувати самостійною підставою для його скасування.

Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 231 від 21.02.2005 року «Про приєднання нежитлового приміщення будинку № АДРЕСА_1 » прийняте Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради в межах своїх повноважень з дотриманням вимог закону, так як закон не забороняє оплатне відчуження так користь громадян підвальних приміщень у житлових будинках.

Необхідно також звернути увагу, що оскаржувані Позивачем Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 231 від 21.02.2005 року «Про приєднання нежитлового приміщення будинку АДРЕСА_1» , Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 535 від 14.04.2005 року «Про об'єднання квартир 2 і 3 на АДРЕСА_1 та їх реконструкцію», є актами одноразового застосування і вичерпали свою дію фактом їх реалізації, так як право власності на реконструйовану квартиру № 2 на даний час вже зареєстровано за Відповідачем.

Викладене дає підстави для висновку, що Позивачем обрано неправильний спосіб захисту, який не призведе до реального відновлення її порушеного права. Крім того, Позивач у зустрічному позові не зазначає, у чому конкретно полягає незаконність вказаних вище розпорядчих актів та яким чином вони впливають на обсяг прав Позивача щодо приміщень загального користування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Пред'являючи позовні вимоги про скасування Наказу № 2415-Ж-Ф від 08.12.2008 року «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 », що виданий Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та Свідоцтва про право власності на квартиру від 08.12.2008 року, серія НОМЕР_1 , що видане відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Позивач не зазначає про обставини, що свідчать про їх незаконність (видачу з порушенням встановленого порядку чи за відсутності законних підстав) та будь-яким чином не обґрунтовує необхідність повного позбавлення Відповідача ОСОБА_1 права на нерухоме майно, яке набуте нею на законних підставах та у встановленому законом порядку.

За таких обставин, правові підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні приміщеннями відсутні.

Франківська районна адміністрація Львівської міської ради також звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з участю третіх осіб: Львівського комунального підприємства Листопадове, ОСОБА_1 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про приведення квартири до попереднього стану

Просить суд постановити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 привести до попереднього стану самочинно реконструйовану шляхом приєднання горища квартиру АДРЕСА_14 .

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує відсутністю у Відповідача ОСОБА_2 згоди всіх співвласників допоміжних приміщень на проведення реконструкції квартири № 1 шляхом приєднання горища та непред'явлення нею будь-яких дозвільних документів на проведення вказаної реконструкції.

Розглянувши заявлені Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради, суд, беручи до уваги припис інспекції від 04 березня 2011 року про зупинення виконання будівельних робіт з реконструкції квартири № 1 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу на АДРЕСА_1 , факт скасування виданого ОСОБА_2 дозволу на виконання будівельних робіт № 1/526-10 від 22.11.2010 року, скасування наказу департаменту від 27.09.2010 року № А-316 «Про затвердження гр. ОСОБА_2 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири АДРЕСА_14 з розширенням за рахунок площі горища та підвалу», а також враховуючи рішення Конституційного суду України від 9 листопада 2011 року в справі N 1-22/2011, доходить до висновку про їх обґрунтованість та наявність підстав для їх задоволення в повному обсязі.

За таких обстави, керуючись ст.ст.16, 321, 369, 391 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 з участю третьої особи - Львівського комунального підприємства «Листопадове» про приведення квартири до попереднього стану відмовити.

У задоволенні позову третьої особи - ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про демонтаж самочинно встановленої перегородки відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщеннями та приведення їх у попередній стан задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути та не чинити в подальшому перешкоди у користуванні підвальним приміщенням та горищем будинку АДРЕСА_1 .

Зобов'язати ОСОБА_2 відкрити прохід зі сходової клітини в підвальне приміщення будинку АДРЕСА_1 (приміщення III площею 4,6 кв.м. на поверховому плані «Підвал»).

Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати цегляну кладку і відкрити прохід зі сходової клітини на горище будинку АДРЕСА_1 (прохід позначений на поверховому плані «Мансарда»).

Зобов'язати ОСОБА_2 демонтувати сходи з квартири № 1 до підвального приміщення в будинку АДРЕСА_1 , відновити бетонне перекриття між підвалом і I поверхом.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, про усунення перешкод у користуванні приміщеннями відмовити.

Позов Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 з участю третіх осіб: Львівського комунального підприємства Листопадове, ОСОБА_1 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, про приведення квартири до попереднього стану задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_2 привести до попереднього стану самочинно реконструйовану шляхом приєднання горища квартиру АДРЕСА_14 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.