Провадження № 22-ц/824/6763/2019 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 квітня 2019 року м.Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача СавченкаС.І., суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 08 листопада 2018 року у справі за позовом Державного підприємства «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року Державне підприємство «Науково-дослідний виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» звернулося до суду із вказаним позовом, який мотивований тим, що на балансі державного підприємства знаходиться житловий будинок по АДРЕСА_1. У квартирі № 107 вказаного будинку зареєстровані і мешкають відповідачі, особовий рахунок НОМЕР_1 відкритий на ОСОБА_3 Вказував, що у зв'язку із наявністю у відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, 08 вересня 2014 року між сторонами було укладено договір про реструктуризацію заборгованості, згідно якого позивач надав ОСОБА_3 розстрочку у погашенні заборгованості у розмірі 20831,63 грн., що утворилася станом на 01 вересня 2014 року. Однак, ОСОБА_3 вимоги договору про реструктуризацію заборгованості, термін дії якого закінчився 01 листопада 2015 року, не виконала, заборгованість за житлово-комунальні послуги не погасила.

У зв'язку з наведеним просив стягнути солідарно із відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 26127,30 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 08 листопада 2018 рокупозов задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 26127,30 грн.

Також, рішенням суду стягнуто солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» судовий збір у розмірі 1378 грн.

Не погоджуючись із рішенням в частині стягнення судового збору, відповідач

- 2 -

ОСОБА_5подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього судового збору. Скарга мотивована тим, що він є інвалідом 2 групи пожиттєво і згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати.

В іншій частині рішення не оскаржується.

Позивач ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» подав відзив на апеляційну скаргу, де просив апеляційний суд прийняти рішення згідно закону.

Інші учасники відзиву на апеляційну скаргу до суду не подали.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 26127,30 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення в оскаржуваній частині не відповідає.

Стягуючи солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ДП «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» судовий збір у розмірі 1378 грн. суд допустив порушення норм матеріального права.

По-перше, суд не врахував, що відповідач ОСОБА_5 як інвалід другої групи відповідно доп.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Відповідна довідка МСЕК про встановлення ОСОБА_5 із 01 січня 2010 року 2 групи інвалідності безстроково, належним чином завірена, подавалася до суду першої інстанції і мається у справі (т.1 а.с.213).

По-друге, стягуючи судовий збір із відповідачів солідарно, суд не звернув уваги, що таке суперечить приписам ст.141 ЦПК України, яка не передбачає солідарного обов'язку відповідачів по сплаті судового збору.

Аналогічні роз'яснення містить п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про

- 3 -

застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого при задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Суд наведеного не врахував, що потягло ухвалення помилкового рішення в частині розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат не грунтується на матеріалах справи та вимогах закону і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

З урахуванням того, що відповідач ОСОБА_5 звільнений від сплати судового збору, а також враховуючи неможливість солідарного стягнення судового збору, колегія суддів стягує судовий збір із відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в рівних частинах по 689 грн. з кожного.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, колегія судів, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 08 листопада 2018 року в частині розподілу судового збору скасувати і ухвалити нове.

Стягнути із ОСОБА_3 (мешкає: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (мешкає: АДРЕСА_1) на користь Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Полкова 57, ) судовий збір у розмірі 689 грн. з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: