Справа № 740/5439/18
Провадження № 2-о/740/21/19
РІШЕННЯ

іменем України

10 квітня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

заявника ОСОБА_1 та її представника-адвоката ОСОБА_2»язко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа-Ніжинська міська рада Чернігівської області, про встановлення факту проживання однією сім'єю,

встановив:

В поданій заяві ставиться питання про встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 із ОСОБА_2, яка померла 31 грудня 2017 року, однією сімєю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Заява обґрунтована тим, що останні спільно проживали однією сімєю на протязі останніх 7 років до дня смерті ОСОБА_2, син спадкодавця ОСОБА_3 відмовився від спадщини на користь заявника. Встановлення факту необхідне заявникові для реалізації спадкових прав після ОСОБА_2.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву за вищевикладених обставин, пояснивши, що проживала разом із ОСОБА_2 однією сім»єю у буд.64 по вул.Павлівська м.Ніжина, здійснила поховання ОСОБА_2. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником заявника адвокатом ОСОБА_2»язко О.О., яка просила встановити факт проживання заявника із ОСОБА_2, яка померла 31 грудня 2017 року, однією сім»єю з грудня 2010 року у буд.64 по вул.Павлівська м.Ніжина Чернігівської області до часу відкриття спадщини ОСОБА_2, спір про спадщину ОСОБА_2 відсутній.

Згідно заяви від 07 лютого 2019 року представник заінтересованої особи Ніжинської міської ради ОСОБА_4 просить розглянути справу за відсутності.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2010 року разом проживали однією сім»єю у буд.64 по вул.Павлівська м.Ніжина, заявник здійснювала догляд ОСОБА_2, яка хворіла і не пересувалась, син ОСОБА_2 проживає у Російській Федерації і відмовився від спадщини.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2010 року разом проживали однією сім»єю у буд.64 по вул.Павлівська м.Ніжина, вели спільне господарство.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Заявником по справі є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання з 1988 року в м.Ніжині Чернігівської області, вул. Павлівська, 64.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 померла 31 грудня 2017 року в м.Ніжині Чернігівської області.

Згідно довідки виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 18 липня 2018 року ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, інші особи не зазначені.

Відповідно до копії спадкової справи після ОСОБА_2 наявна заява ОСОБА_1 про прийняття її спадщини та заява ОСОБА_3 від 07 листопада 2018 року щодо відсутності звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не заперечує проти отримання свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1.

Докази на підтвердження інших осіб, які здійснили дії по прийняттю спадщини ОСОБА_2, станом на час розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За правилами ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, суд розглядає в порядку окремого провадження. За положеннями ст.4 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто суд розглядає спори у разі, якщо є особа (фізична, чи юридична), яка порушила або не визнає право позивача.

Із врахуванням вищезазначених доказів, зокрема, показань в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, наявні підстави для висновку, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, що є підставою для задоволення заяви. Докази про наявність інших спадкоємців та спору про спадщину ОСОБА_2, інших осіб, які порушили або не визнають право заявника щодо предмету заяви,- відсутні, тобто встановлення факту не пов'язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для реалізації спадкових прав після смерті ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.4, 13, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із ОСОБА_2, яка померла 31 грудня 2017 року, однією сім»єю з грудня 2010 року у буд.64 по вул.Павлівська м.Ніжина Чернігівської області до часу відкриття спадщини ОСОБА_2 31 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення суду складене 15 квітня 2019 року.