Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області звернулась ОСОБА_1 із заявою про визнання факту народження дитини на окупованій території України. В обґрунтування заяви зазначила, що 18 вересня 2018 року на тимчасово окупованій території в м. Харцизьку Донецької області в неї народилась дитина чоловічої статі. Заявниця звернулась до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про видачу свідоцтва про народження дитини встановленої форми, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку з чим просила, встановити факт народження 18 вересня 2018 року дитини чоловічої статі, яка народилась в м. Харцизьку Донецької області.

Заявниця в судове засідання не з'явилась, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи Кальміуського районного у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У відповідності до копії паспорту громадянки України №ВК 941224, виданого 06 вересня 2012 року, ОСОБА_1 народилась в м.Іловайськ Донецької області 20 грудня 1995 року та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 450759, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уклав шлюб з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 17 серпня 2016 року. Після реєстрації шлюбу дружині було залишено прізвище «Петрик».

Судом встановлено, що 18 вересня 2018 року в ОСОБА_1, на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Харцизьк Донецької області народилась дитина чоловічої статі. Вказані обставини підтверджуються копією медичного свідоцтва про народження №220/163 від 18 вересня 2018 року та дублікатом медичного свідоцтва про народження №220/163 від 15 квітня 2019 року, виданими КЗ «Центральна міська лікарня м. Харцизька».

Однак, зазначена медична установа не здійснила своє переміщення з тимчасово неконтрольованої території.

У підтвердження заявлених вимог, заявницею також надано суду копію обмінної карти пологового будинку, копію епікризу операції кесарева розтину, фотокартки з зображенням заявниці в стані вагітності та дитини, після її народження.

Крім того, суду надано пояснення ОСОБА_2, який зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, та від шлюбу 18 вересня 2018 року в них народилась спільна дитина чоловічої статі. Просить встановити факт її народження у ОСОБА_1

Після народження дитини 17 квітня 2019 року заявниця звернулась до Кальміуського районного у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за видачею свідоцтва про народження, однак листом вих. №66/15.3-27 від 17 квітня 2019 року їй було відмовлено через те, що державна реєстрація народження відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження, за формою затвердженою наказом МОЗ України, на якому має бути кутовий штамп та кругла печатка лікарської установи, а документи, видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків. У зв'язку із чим заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про народження та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту народження дитини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої м. Харцизьк Донецької області відноситься до такої території де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації народження сина.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

На підставі викладеного, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, оскільки на сьогоднішній час заявниця позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтва про народження сина, який народився в м. Харцизьку, на території де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що надасть можливість заявниці отримати свідоцтво про народження її дитини, видане державним органом України.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 247, 259, 263-265, 293, 315, 317 ЦПК України, ст. 144 Сімейного кодексу України, ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Кальміуський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт народження у громадянки України ОСОБА_1, яка народилась 20 грудня 1995 року в м.Іловайську Донецької області, дитини чоловічої статі, яка народилась 18 вересня 2018 року в м. Харцизьк, Донецька область, Україна.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Ю. О. Матвєєва