Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 638/446/17

провадження № 61-45147св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - прокуратура Харківської області, Головне управління Національної поліції в Харківській області, Державне казначейство України, Головне управління Державного казначейства України в Харківській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2018 року в складі судді Аркатової К. В. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2018 року в складі колегії суддів: Кругової С. С., Колтунової А. І., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до прокуратури Харківської області, Головного управління Національної поліції в Харківській області, Державного казначейства України, Головного управління Державного казначейства України в Харківській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями працівників правоохоронних органів.

Позовна заява мотивована тим, що 15 травня 2013 року щодо майна позивача вчинено грабіж. За вказаним фактом порушено кримінальне провадження, а до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України.

Слідчі та процесуальні керівники органів прокуратури ігнорують норми процесуального законодавства, затягують розслідування. Відповідальних слідчих притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне проведення досудового слідства, отже фактично встановлено їх бездіяльність.

Зазначена протиправна поведінка відповідачів спричинила тяжкі душевні страждання позивачу, завдала їй моральну шкоду, яка полягає у приниженні її гідності, стресі, страху, що має наслідок погіршення стану здоров'я. Позивач витрачає кошти на відновлення здоров'я.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила: стягнути з прокуратури Харківської області у відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю прокурорів, на її користь 25 000 грн; стягнути з Головного управління Національної поліції Харківської області у відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчих, на її користь 25 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надала доказів, що їй завдано моральну шкоду працівниками поліції та прокуратури, а також, що їх діяння були протиправними внаслідок неналежного виконання ними покладених на них трудових чи службових обов'язків.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками місцевого суду, а також зазначив, що реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача. Слідчі, які проводили досудове слідство та були притягнуті до дисциплінарної відповідальності не працювали в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області.

Позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння їй працівниками прокуратури Харківської області та Головним управлінням Національної поліції в Харківській області шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що внаслідок бездіяльності слідчих, злочин щодо позивача не розкрито, а кримінальне провадження триває. Позивач неодноразово зверталася до слідчих з відповідними заявами, які залишені без реагування. Відповідачі утримуються від вчинення слідчих дій, що унеможливлює розкриття злочину.

Доводи інших учасників справи

У грудні 2018 року прокуратура Харківської області подала до суду відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що доказів протиправних дій правоохоронних органів під час досудового розслідування позивачем не надано. Також відсутні будь-які судові рішення або висновки компетентних органів, крім іншого, прокурора вищого рівня, до компетенції якого відноситься розгляд скарг щодо недотримання слідчим (прокурором) розумних строків, якими б встановлено факт невиконання або неналежного виконання своїх службових обов'язків уповноваженими особами прокуратури під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

У грудні 2018 року Головне управління Національної поліції в Харківській області подало до суду відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що позивач обмежилася лише загальними посиланнями на бездіяльність органів досудового розслідування та завданням такою бездіяльністю моральної шкоди, проте не довела при цьому, ні факту наявності такої шкоди, ні в чому вона полягає у відповідності до статті 23 ЦК України, ким та в якій мірі вона була завдана, наявність причинного зв'язку між протиправною бездіяльністю слідчих та можливим завданням такої шкоди.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

13 грудня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2019 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що Слідчим відділом Дзержинського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області 15 травня 2013 року внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, за заявою ОСОБА_1

15 травня 2013 року прокурора Дзержинського району м. Харкова повідомлено про початок досудового розслідування.

Постановою прокурора Дзержинського району м. Харкова від 15 травня 2013 року призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні.

Суди також встановили, що органом досудового розслідування проведено ряд слідчих дій. Так, 15 травня 2013 року, 18 червня 2013 року, 08 серпня 2013 року допитано потерпілу. 20 червня 2013 року по справі призначено товарознавчу експертизу. Витребувано список курсантів, які знаходились у звільненні 15 травня 2013 року після 13.00 год.

Прокуратурою Дзержинського району м. Харкова неодноразово давалися вказівки слідчому по кримінальному провадженню.

Постановою старшого слідчого Слідчого відділу Дзержинського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 20 червня 2013 року призначено по справі товарознавчу експертизу.

Крім того, 09 вересня 2013 року Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром виготовлено висновок товарознавчої експертизи.

Згідно з повідомленням з прокуратури Харківської області від 02 грудня 2016 року стосовно працівників Харківської місцевої прокуратури № 1 вжито заходів реагування, а відповідно до листа від 10 липня 2013 року старшого слідчого Слідчого відділу Дзержинського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне проведення досудового слідства по кримінальному провадженню.

Станом на час розгляду цієї справи досудове розслідування по кримінальному провадженню триває.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина третя статті 400 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади органів місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Звертаючись до суду з позовом позивач посилалася на бездіяльність посадових осіб органів державної влади, а також бездіяльність самих органів державної влади. Позивач вважає, що моральна шкода, яка завдана тривалим проведенням досудового розслідування, невстановлення особи, яка скоїла злочин, підлягає відшкодуванню державою за рахунок Державного бюджету України.

Статтями 1173, 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Встановлено, що позивач доводить наявність підстав для відшкодування моральної шкоди та обґрунтовує їх доказами, а саме: вказівкою прокуратури Дзержинського району м. Харкова від 07 грудня 2015 року про необхідність проведення слідчих (розшукових) дій і повного, швидкого та неупередженого розслідування злочину; листом Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України від 10 липня 2013 року, в якому вказано про притягнення старшого слідчого ОСОБА_2. до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання досудового розслідування.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв'язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

В матеріалах справи відсутні докази про притягнення слідчого до відповідальності, однак про це зазначено ОСОБА_1 у позовній заяві та вказано у відповіді посадової особи (заступника начальника Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України) на звернення позивача, та ця відповідь додана до матеріалів справи як доказ, який підтверджує неправомірні дії посадової особи, що здійснювала досудове розслідування.

У мотивувальній частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Нормами цивільно-процесуального закону визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Проте суди залишили поза увагою вказані позивачем доводи та надані нею на підтвердження заявлених вимог документи, не дослідили їх належним чином, не встановили, чи дійсно старшого слідчого Дзержинського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх обов'язків під час проведення досудового розслідування, чи є ця обставина підставою для відшкодування потерпілій моральної шкоди.

Отже, суди вказані вище норми матеріального права залишили поза увагою, не перевірили належним чином доводи сторін у справі, не дослідили належним чином зібрані у справі докази, тому дійшли передчасного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені, тому суд касаційної інстанції позбавлений можливості усунути вказані недоліки і перевірити доводи позивача та відповідачів, оскільки вони потребують встановлення обставин, які не були встановлені судом.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Отже, рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог статті 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

І. М. Фаловська