Справа № 645/61/19
Провадження № 2/645/739/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

секретар судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказана цивільна справа.

В судове засідання, призначене на 28 січня 2019 року позивач не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу, вказану в позові, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримана останньою 18.01.2019 року, причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справу до суду не надходило. Також, в судове засідання, призначене на 25 лютого 2019 року позивач не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу, вказану в позові, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримана останньою 18.01.2019 року, причини неявки не повідомила, а також шляхом направлення смс-повідомлення на номер мобільного телефону, вказаний нею в заявці про отримання нею судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 04.01.2019 року, яке доставлено на адресу останньої 30.01.2019 року, причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справу до суду не надходило. В судове засідання, призначене на 25 березня 2019 року позивач не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу, вказану в позові (на адресу суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання»), причини неявки не повідомила, а також шляхом направлення смс-повідомлення на номер мобільного телефону, вказаний нею в заявці про отримання нею судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 04.01.2019 року, яке доставлено на адресу останньої 25.02.2019 року, причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справу до суду не надходило. Також, в дане судове засідання, призначене на 19 квітня 2019 року позивач повторно не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу, вказану нею в позові, а також шляхом направлення смс-повідомлення на номер мобільного телефону, вказаний нею в заявці про отримання нею судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 04.01.2019 року, яке доставлено на адресу останньої 25.03.2019 року, причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справу до суду не надходило.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи приходить до наступного.

04 січня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 січня 2019 року провадження по справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 13 ст. 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_2 надала свою згоду на отримання нею судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, що підтверджується заявкою про отримання нею судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 04.01.2019 року (а.с. 6).

Відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Проте, в жодне із призначених судових засідань по вказаній цивільній справі позивачка так і не зявилася, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи. Тобто, законом не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом встановлено, що позивач по справі неодноразово належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, проте до суду жодного разу не з'явилася, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, поважність її неявки не доведена, а судом не встановлена.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача ОСОБА_2, якій було відомо наявність цивільної справи за її позовом в суді, неодноразові виклики її в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Судом враховується інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.01.2012 р., згідно якого суд відкладає розгляд справи лише у разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду, тобто законодавець не передбачив врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Згідно ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє її права повторно звернутися до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено 19.04.2019 року.

Суддя -