Справа № 272/102/19
Провадження № 2/272/205/19
УХВАЛА

18 квітня 2019 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Карповець В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про визнання майна спадковим та розподіл спадкового майна, -

встановив:

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просить скасувати свідоцтво про спадщину №915 від 05 липня 1992 року видане відповідачу. Визнати спадковим майном житловий будинок та земельну ділянку розміром 0,25 га за адресою вул.Шевченка,57а, (стара нумерація 48), с.Нова Котельня, Андрушівського району, Житомирської області. Розподілити вказане спадкове майно між позивачем та відповідачем в рівних частках, визначивши право власності на Ѕ частину житлового будинку та земельної ділянки розміром 0,25 га в с.Нова Котельня, Андрушівського району, Житомирської області. Скасувати рішення виконкому № 4 від 26.02.1997 року Волосіївської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, державний акт серія ЖТ861.

13 лютого 2019 року ухвалою судді Андрушівського районного суду Житомирської області Карповця В.В. подану позовну заяву було залишено без руху, як таку що не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. При цьому, відповідно до п.2, п.9, п.10 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. В поданій позовній заяві не визначено ціну позову та не додано документів, які б підтверджували факт проведення оцінки майна, на яке позивач просить визнати право власності.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою має бути сплачено судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768,40 грн.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

До позовної заяви позивачем додано одну квитанцію від 25.01.2019 року про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

Разом з тим в поданій позовній заяві міститься чотири окремі позовні вимоги, з яких одна позовна вимога майнового характеру (визнання права власності на спадкове майно), та три позовні вимоги немайнового характеру (скасування свідоцтва про спадщину, визнання спадковим майном, скасування рішення виконкому). Таким чином, позивачем не доплачено судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 768,40 грн. за кожному вимогу, що в сумі становить 1536,80 грн., а також не сплачено судовий збір за позовну вимогу майнового характеру. При цьому, оцінка спірного майна позивачем не була проведена, ціну позову не зазначено, що позбавляє суддю можливості самостійно визначити розмір судового збору який необхідно сплатити позивачу за вказану позовну вимогу. Позивачу необхідно зазначити ціну позову, провести оцінку спірного майна, та доплатити судовий збір у встановленому вимогами законодавства розмірі.

Відповідно до положень пунктів 4 та 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В поданій позовній заяві позивач зазначив, що спадкове майно, а саме житловий будинок та земельна ділянка площею 0,25 га, які розташовані за адресою: вул.Шевченка,57а, (стара нумерація 48), с.Нова Котельня, Андрушівського району, Житомирської області, належали його матері ОСОБА_3, яка померла 17 вересня 1985 року, однак жодних доказів на підтвердження належності померлій вказаного майна позивачем не додано. Наданий позивачем до позовної заяви лист Новокотельнянської сільської ради не підтверджує той факт, що спадкове майно належало померлій ОСОБА_3, крім того, у вказаному листі зазначено, що житловий будинок за адресою: с.Нова Котельня, вул.Шевченка,57а (стара нумерація 48) згідно погосподарського обліку рахується за ОСОБА_2, а земельна ділянка під вказаним будинком площею 0,25 га (для будівництва та обслуговування житлового будинку) була передана у власність ОСОБА_2 відповідно до рішення виконкому Волосівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області № 4 від 26.02.1997 року, тобто вже після смерті ОСОБА_3 Також позивач в позовній заяві зазначив, що відповідач є дочкою спадкодавця ОСОБА_3, однак не зазначив жодного доказу на підтвердження факту родинних відносин, що позбавляє суддю можливості встановити чи дійсно між сторонами є спір, та чи до належного відповідача подано позов. Ще одним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 в позовній заяві вказано ОСОБА_4, та зазначено, що останній помер, однак доказів на підтвердження даної обставини не надано, та не зазначено про неможливість подання відповідних доказів.

Зі змісту поданої позовної заяви не зрозуміло чи дійсно свідоцтво про право на спадщину№915 від 05 липня 1992 року було видане відповідачу після смерті ОСОБА_3.

До поданої позовної заяви додано копію свідоцтва про народження позивача серії І-ФС №686947, згідно якої вбачається, що його батьками записані: "Климчук Авксентий Маркович" та "Климчук Мария Антоновна", при цьому згідно паспортних даних він ОСОБА_1, що суперечить запису в свідоцтві про народження останнього, а саме щодо по батькові.

Крім того, в позовній заяві не конкретизовано позовні вимоги, зокрема в позовній вимозі про визнання права власності на спадкове майно не вказано після смерті якого спадкодавця необхідно визнати за позивачем право власності, в порядку спадкування за законом чи заповітом має здійснюватись спадкування, не вказано цільове призначення спірної земельної ділянки.

Згідно п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору. В поданій позовній заяві позивачем не зазначено, про те чи звертався він із заявою про прийняття спадщини яка відкрилась після смерті його матері, а також відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що позбавляє можливості дійти до висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення про порушення або невизнання спадкових прав позивача.

Крім того, в порушення вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України подана позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). В позовній заяві ставляться вимоги про скасування свідоцтва про спадщину №915 від 05 липня 1992 року видане відповідачу, скасування рішення виконкому № 4 від 26.02.1997 року Волосіївської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, державний акт серія ЖТ861, однак копій вказаних вище свідоцтва та рішення до позовної заяви не додано, не зазначено щодо неможливості їх подання, і не заявлено клопотання про їх витребування.

Для усунення зазначених недоліків суддею був встановлений десятиденний строк з дня отримання позивачем ухвали про залишення заяви без руху. Поштове відправлення з ухвалою про залишення заяви без руху тричі направлялося ОСОБА_3, а саме від 13.02.2019 року, 14.03.2019 року, 02.04.2019 року, однак жодного рекомендованого повідомлення про вручення ОСОБА_3 поштового відправлення на адресу суду не надійшло. Згідно витягу з відстеження поштових відправлень сформованого 18.04.2019 року з офіційного сайту Укрпошти вбачається, що ухвалу про залишення заяви без руху направлену 14.03.2019 року було вручено особисто позивачу ОСОБА_1 23.03.2019 року. Вказані в ухвалі про залишення заяви без руху недоліки у встановлений суддею строк не усунуто.

Відповідно до вимог статті 185 ЦПК України дана позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст.185, 258-261, 353, 354 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спадковим та розподіл спадкового майна вважати неподаною та повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду на протязі пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, у відповідності до п.п.15.5 п.15 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Суддя:ОСОБА_5