Справа № 712/5520/19
Провадження № 2-о/712/97/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пересунька Я.В.,

при секретарі - Дядюрі І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє адвокат Дуднік Ірина Олександрівна, заінтересована особа - Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в:

19 квітня 2019 року адвокат Дуднік І.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з указаною заявою, просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганську Луганської області дитини ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території України.

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1, перебуваючи у шлюбі та знаходячись на тимчасово окупованій території в м. Луганськ Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дитину ОСОБА_3.

Оскільки дитина народилась на непідконтрольній українській владі території, то вона вимушена звернутися до суду з цією заявою.

Встановлення відповідного факту необхідне їй для державної реєстрації народження дитини ОСОБА_3.

У судове засідання адвокат Дуднік І.О. не з'явилась, подала клопотання про розгляд заяви про встановлення факту за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та подані заявником докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1.

Із 19 січня 2011 року ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2, виданим 19 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції Луганської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України в м. Луганську Луганської області ОСОБА_1 народила дитину - ОСОБА_3, що підтверджується медичними документами та письмовим свідоцтвом про народження, що видане не уповноваженим органом.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15 квітня 2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680-VII від 16 вересня 2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Як убачається зі змісту наказу Мін'юсту від 17 червня 2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджених Розпорядженням КМ України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 7 листопада 2014 року №1085-р, в та відповідно до положень Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року, м. Луганськ Луганської області відноситься до тимчасово окупованої території України, а тому на зазначені правовідносини поширюються встановлені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, передбачені ст.317 ЦПК України.

Враховуючи практику ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey2, 2Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia), де ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про її народження встановленого зразку.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно із ч.1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 7 Закону України «Про громадянство України» визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд робить висновок про те, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганську Луганської області (Україна), батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Отже, з огляду на зміст вказаних норм матеріального та процесуального права можна дійти висновку, що встановлення факту народження дитини на підставі рішення суду є підставою для проведення реєстрації народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану (визнання державою факту народження громадянина України), і таке рішення саме по собі не змінює документів, що видаються цим органом, а є лише підставою для одержання таких документів.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 4, 9, 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. ст. 9, 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 293, п.7 ст. 315, 317, 318, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє адвокат Дуднік Ірина Олександрівна, - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статті, а саме: громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: м. Луганськ Луганської області, Україна, батько: громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, мати: громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку апеляційним судом Черкаської області, якщо його не буде скасовано.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Я.В. Пересунько