Справа № 606/308/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Марціцкої І.М.

- з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50 (п"ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту предявлення позовної заяви.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що відповідно до рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23.02.2017 року, на підставі якого видано виконавчий лист, із відповідача стягується в користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 406 грн. 50 коп. щомісячно. Позивач вважає такий розмір аліментів недостатнім, оскільки збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, відповідач є фізично здоровим, працює, отримує дохід, інших стягнень по виконавчих документах не має, а тому може сплачувати аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини .

Судом встановлено, що у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №278016, яке видане 17.03.2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №322.

Дитина проживає разом з позивачем.

Відповідно до рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області справа №606/2091/16, судом вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 406 грн. 50 коп. щомісячно, починаючи з 08 грудня 2016 року, до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Суд, визначаючи розмір аліментів, враховуючи мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, встановлений державою, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, вважає, що є підстави для часткового задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а тому, слід стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позивача про стягнення аліментів у зміненому розмірі з моменту пред'явлення в суд позову до задоволення не підлягають за наступних міркувань:

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватись від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня пред'явлення позову.

Отож, вимоги позивачки про стягнення аліментів у збільшеному розмірі з моменту звернення до суду не ґрунтуються на вимог закону.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258, 259, 263,264,265,268, 273, 280-283, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 182-184, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволити частково.

Змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23.02.2017 року в цивільній справі №606/2091/16-ц та стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 в Шевченківському районі м. Запоріжжя області ) на користь ОСОБА_1 ( місце реєстрації с. Семиківці, Теребовлянського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 (п"ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Теребовлянським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скаргана заочнерішення судувідповідачем подаєтьсяпротягом тридцятиднів здати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка