Дата документу 17.04.2019 Справа № 333/6629/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/6629/14 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1388/18 Боровікова А.І.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.02.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 7 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зазначає, що відповідач свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно та належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 30.06.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 25 148,04 грн., яка складається з: 4 856,56 грн. - заборгованість за кредитом, 20 291,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 6 750,69 грн., яка була задоволена судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2008 року з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 18 397,35 грн.

А також штрафи: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 919,87 грн. - штраф (процента складова).

Отже, заборгованість до стягнення становить 19 817,22 грн.

Зазначає, що відповідач в добровільному порядку заборгованість не погашає.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 19 817,22 грн. за кредитним договором № б/н від 06.02.2006 року та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у сумі 19 817 грн. 22 коп., судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп., а усього стягнуто 20 060 грн. 82 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не застосовані наслідки пропуску строку позовної давності. Не враховано, що право позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пені припинилося з дня видачі судового наказу. Залишилось поза увагою суду, що штраф (фіксована складова) та штраф (процентна складова) є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст.61 Конституції України. Просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове у випадку неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 06 лютого 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір у вигляді підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між заявником та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідач ознайомлений у письмовому вигляді та зобов'язався регулярно повідомляти про всі зміни особистих даних, вказаних у заяві, що підтверджується його особистим підписом у заяві.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки строк дії картки закінчився у 2008 році, позивач мав звернутися з позовом про стягнення заборгованості до 2011 року. Разом з тим, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за зазначеним договором кредиту.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Так, 03 грудня 2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за спірним кредитним договором, у зв'язку з чим, строк позовної давності поновився та сплив 04 грудня 2011 року.

Виходячи із зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що заява відповідача про застосування строків позовної давності підлягає задоволенню, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Окрім того, згідно з підписаною ОСОБА_3 заявою, наданою позивачем, як доказ отримання відповідачем кредиту, вбачається, що відповідач виявив бажання отримати у ПАТ КБ «ПриватБанк» дебетну зарплатну карту. Також із наданої заяви вбачається відсутність згоди відповідача на отримання кредитної карти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів приходить до висновку, що банком не доведено факту отримання відповідачем кредитної карти, заборгованість за якою, він вимагає стягнути, або кредиту у будь-якій іншій формі.

У зв'язку з викладеним, заочне рішення суду першої інстанції про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягає скасуванню із відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2014 року по цій справі, про задоволення позову скасувати та ухвалити постанову наступного змісту:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» в задоволенні позову до ОСОБА_3про стягнення заборгованості.

Дата складання повної постанови 22 квітня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

Е.А. Онищенко