МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 475/929/17
Провадження №22-ц/812/703/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Лівшенко О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 04 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Вадовської А.В., в приміщенні суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а також встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_4 Крім цього, позивач просив суд визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 7,57 га та 0,611 га, які розташовані в межах території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 04 березня 2019 року зупинено провадження у цивільній справі №475/929/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом до вирішення касаційною інстанцією справи № 475/196/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем за законом та встановлення факту прийняття спадщини.

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Доманівського районного суду Миколаївської області. Свою апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивував тим, що суд у порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також п. 6 ч. 1 ст.251 ЦПК України, зазначивши конкретну цивільну справу до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізувавши предмети та підстави спорів у справах, не навів у чому полягає пов'язаність цих справ та яким чином судове рішення у іншій справі може вплинути на розгляд даної цивільної справи. Також, апелянт посилався на те, що судом касаційної інстанції не зупинено виконання рішення апеляційного суду, а також на те, що суд порушив його право на розумні строки розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За положеннями п.14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вказаних положень ЦПК України, розгляд даної апеляційної скарги проведений без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08.12.2017 р. відкрите касаційне провадження у справі № 475/196/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем за законом та встановлення факту прийняття спадщини.

Проаналізувавши текст позовної заяви у даній справі та копії позовної заяви, долученої до касаційної скарги, суд дійшов висновку, що підстави позову у обох справах є ідентичними. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про об'єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи №475/929/17 до вирішення касаційною інстанцією справи № 475/196/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем за законом та встановлення факту прийняття спадщини.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішення в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Між двома справами повинен існувати близький взаємозв'язок, який зазвичай проявляється у тому, що факти, які будуть встановлені в одній справі (яка розглядається), будуть мати преюдиційне значення у іншій справі (провадження у якій зупинене).

Посилаючись на те, що із аналізу тексту позовної заяви у даній справі та копії позовної заяви, долученої до касаційної скарги вбачається, що підстави позову у обох справах є ідентичними, суд не врахував, що на аркушах справи, на які він послався в тексті ухвали знаходиться копія позовної заяви у даній справі, а не копія позовної заяви у справі № 475/196/16-ц.

Із рішення Апеляційного суду Миколаївської області у справі № 475/196/16-ц вбачається, що позов у цій справі був заявлений тільки до одного відповідача, а саме Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, хоча обставини, якими позивач обґрунтовував свій позов такі ж, як і викладені у позові у даній справі.

Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2016 року у справі № 475/196/16-ц позов задоволено частково. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 разом із тіткою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, уродженцем с.Маринівка, Доманівського району, Миколаївської області право власності в порядку спадкування за законом:

- на земельну ділянку, розташовану на території Маринівської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області, площею 7,57га, вартістю 169011,32грн., право на яку належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2, (реєстраційний №72)) від 01.07.2005 року, виданого на підставі рішення виконкому Маринівської сільської ради від28.04.2000р. за №6, кадастровий номер НОМЕР_3;

- на земельну ділянку, розташовану на території Маринівської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області, площею 0,611га, вартістю 25344,70грн., право на яку належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4, (реєстраційний №74)) від 05.09.2006 року, виданого на підставі розпорядження Доманівської райдержадміністрації від 15.03.2006р. №122, кадастровий номер НОМЕР_5

У встановленні факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_1 відмовлено.

Однак, рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2016 року в частині задоволення позову було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Із тексту рішення Апеляційного суду Миколаївської області у справі № 475/196/16-ц вбачається, що підставою відмови у позові стала відсутність спору між позивачем та відповідачем - Маринівською сільською радою Доманівського району Миколаївської області, а також те, що суд не з'ясовував чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину, з урахуванням рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 28.02.2017 року, яким встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та її рідною тіткою ОСОБА_4 та встановлено наявність спору про право між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо спірних земельних ділянок.

Також в рішенні Апеляційного суду Миколаївської області у справі № 475/196/16-ц зазначено, що відмова в задоволенні позову з зазначених вище підстав не перешкоджає позивачу зверненню до суду для вирішення спірного питання із залученням до участі в справі в якості відповідачів належних осіб. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у встановленні факту прийняття спадщини на думку апеляційного суду відповідає вимогам норм матеріального права, оскільки зі вступом в дію ЦК України 2003 року, факти прийняття спадщини, яка відкрилась після вступу його в дію, судом не розглядаються.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України в редакції закону, що діяв на час ухвалення судового рішення апеляційним судом, рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту їх проголошення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року. Питання про зупинення дії рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року судом касаційної інстанції не вирішувалося.

Ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 20.03.2018 року провадження у даній справі вже зупинялося до перегляду Верховним Судом цивільної справи № 475/196/16-ц. Проте, ухвалою Доманівського районного суду Миколаївської області від 01.06.2018 року провадження у справі було поновлено, так як рішення у справі № 475/196/16 набрало законної сили 21 вересня 2017 р., а ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивного О.В. 08.12.2017 р. про відкриття касаційне провадження у справі №475/196/16 рішення апеляційної інстанції не зупинене. Тому суд дійшов висновку, що правові підстави для зупинення провадження відсутні.

В ухвалі, яка є предметом оскарження, суд знову зупиняє провадження у справі з тих же підстав, фактично не мотивуючи необхідності такого зупинення. Не зазначено чому обставини, які встановлювалися у справі № 475/196/16, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі, яке рішення у справі № 475/196/16 має значення для цивільної справи, що розглядається, чому існує неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 475/196/16, які факти, що будуть встановлені у тій справі будуть мати преюдиційне значення у даній справі.

Не надана судом оцінка також тому факту, що склад відповідачів у даній справі, а також у справі № 475/196/16 різний. При цьому судом не враховано положення ч.5,7 ст. 82 ЦПК України про те, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду, а обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

За таких обставин суд першої інстанції невірно застосував норми п. 6 ч. 1 ст. 251 та п.5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, дійшов до неправильного висновку про те, що провадження у даній справі підлягає зупиненню до вирішення касаційною інстанцією справи № 475/196/16-ц, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Доманівського районного суду Миколаївської області від 04 березня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 17 квітня 2019 року