ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1399/18Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження № 22-ц/817/410/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря -Кантицької О.І.

та представників сторін - ТзОВ "АП ТРЕЙД" - Гаврилюка Є.О.; ОСОБА_3 - Карчевського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №601/1399/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АП ТРЕЙД" на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 8 лютого 2019 року, ухваленого суддею Коротичем І.А. (повний текст рішення виготовлений 18 лютого 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "АП ТРЕЙД", де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", ТзОВ "АП ТРЕЙД", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою та стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на його користь - 28953,936 гривень витрат на лікування, 57600 гривень шкоди, пов'язаної зі стійкою втратою працездатності та 4327,70 гривень моральної шкоди. З ТзОВ «АП ТРЕЙД» - 195672,30 гривень моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилається на те, що 31.05.2017 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_5, керуючи автомобілем "Renault Duster" та рухаючись по автодорозі в напрямку від міста Дубно, Дубенського району Рівненської області до міста Кременець Тернопільської області, в селі Білокриниця, Кременецького району Тернопільської області допустив наїзд на нього, від чого він отримав тяжкі тілесні ушкодження. На лікування та за перебування у Тернопільській університетській лікарні у період з 31 травня 2017 року по 22 червня 2017 року ним було витрачено 28 553,93 гривень, а за проведення рентгену гомілки в ТОВ «Центр сучасних ортопедичних технологій» 01 серпня 2017 року та 22 вересня 2017 року ще 400,00 гривень, тобто загальна сума лікування становить 28 953,93 гривень.

За даним фактом Кременецьким ВП ГУНП в Тернопільській області розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000342, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Моральна шкода, яка спричинена внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, полягає в протиправному ушкодженні його здоров'я, перенесенні фізичного та душевного болю під час проведення операції, істотних переживань за своє життя, сильних психологічних стресів, тривоги, значному погіршенні сну та посилення дратівливості. Погіршення стану здоров'я внаслідок отриманих травм, викликало фізичний біль та на тривалий час змінило звичний спосіб життя. Згідно з довідкою до акту медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0817420 від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності (загальне захворювання внаслідок ДТП), що перебуває в прямому причинно-наслідковому зв'язку з травмами, отриманими внаслідок ДТП.

Тривалість лікування обмежила можливість його пересування та позбавила можливості вільного спілкування з рідними, близькими, порушило звичні стосунки. Фізичний біль внаслідок медичного втручання, необхідність лікування в медичних закладах, обмеження фізичних можливостей, психічні переживання за своє життя у своїй сукупності зумовило втрату душевного спокою, нормальних життєвих зав'язків і потребує від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Все це разом призвело до зниження працездатності та обмеження кола його спілкування, що знову-таки поглиблює негативні переживання внаслідок порушення соціальної та особистої адаптації. Тим самим позивачу, внаслідок ушкодження здоров'я спричинено моральну шкоду, яка у вартісному вигляді становить - 200 000,00 грн.

Автомобіль «Renault Duster » з р.н. НОМЕР_1, яким на момент ДТП керував водій ОСОБА_5, належить ТзОВ «АП ТРЕЙД», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 12 січня 2017 року. Цивільно-правова відповідальність володільця зазначеного транспортного засобу була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», що підтверджується відповідним страховим полісом №АК/4684662 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв на момент ДТП. Згідно із вказаними вище договором страхування (полісом), укладеного з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 200 000 гривень, а за шкоду, заподіяну майну - 100 000 гривень.

А тому позивач вважає, що загальна сума витрат, пов'язаних з його лікуванням в сумі 28 953,93 гривень підлягає відшкодуванню з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Крім того, враховуючи те, що позивачу встановлено другу групу інвалідності, то на його користь з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підлягає виплата у розмірі 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, що складає - 57 600 гривень.

Страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров'ю позивача становить - 86 553,93 грн. (28 953,93 грн. - витрати, пов'язані з лікуванням) + 57 600 грн. (шкода, пов'язана з стійкою втратою працездатності)), а тому розмір моральної шкоди, який підлягає виплаті ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» становить - 4 327,70 гривень.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування. 10 березня 2018 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надіслало на його адресу лист за вих. №1900-31 з проханням про надання додаткових документів для належного опрацювання справи. Після надання відповіді будь-якого рішення з приводу виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до теперішнього часу прийнято не було. У зв'язку з тим, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у добровільному порядку страхове відшкодування не виплатило, позивач був змушений звернутися до суду для захисту своїх порушених прав.

Станом на 31 травня 2017 року ОСОБА_5 знаходився у трудових відносинах та працював на посаді регіонального менеджера з продажів в ТзОВ «АП ТРЕЙД», тому товариство несе відповідальність за шкоду, заподіяну його працівником під час виконання трудових обов'язків.

У зв'язку з цим, позивач на адресу ТзОВ «АП ТРЕЙД» надіслав вимогу з метою досудового врегулювання спору, однак відповіді отримано не було. Враховуючи те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до другої групи інвалідності, тому моральна шкода на підставі частини 2 статті 1167 ЦК України відшкодовується незалежно від вини володільця автомобіля «Renault Duster » з р.н. НОМЕР_1

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 8 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", Код , на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1, - 28953 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) гривні 93 (дев'яносто три) копійки витрат пов'язаних з лікуванням, 57600 (п'ятдесят сім тисяч шістсот) гривень - шкоди, пов'язаної з стійкою втратою працездатності, та 4327 (чотири тисячі триста двадцять сім) гривень 70 (сімдесят0 копійок - моральної шкоди, пов'язаної з ушкодженням здоров'я.

Стягнуто з ТзОВ "АП ТРЕЙД", Код , на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1, - 65000 (шістдесят п'ять тисяч) гривень моральної шкоди, пов'язаною з дорожньо-транспортною пригодою.

Стягнуто з ТзОВ "АП ТРЕЙД", Код , в користь держави судовий збір у розмірі - 975, 00 грн.

Стягнуто з ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" Код , в користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТзОВ "АП ТРЕЙД" просить рішення Кременецького районного суду від 8 лютого 2019 року скасувати в частині стягнення з ТОВ "АП ТРЕЙД" 65000 гривень моральної шкоди та постановити нове, яким у задоволені позовних вимог у цій частині відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що при винесені рішення судом першої інстанції не було враховано, що дорожньо-транспортна пригода сталась не з вини їх водія.

Також, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що абзацом 3 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено: Правила ст. 454 ЦК (згідно чинної редакції Цивільного кодексу стаття 1193) про зменшення розміру відшкодування або відмову у відшкодуванні шкоди з врахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках заподіяння шкоди майну, а також особі громадянина, однак у кожному разі підставою до цього може бути груба необережність потерпілого (знаходження в нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху і т. п.), а не проста необачність

Підтвердженням грубої необережності ОСОБА_3 є відповідь слідчого в якій зазначено, що в діях позивача грубої необережності і безвідповідального відношення до свого життя та здоров'я є грубе порушення правила дорожнього руху (п.4.1., 4.7) та вміст алкоголю в крові 1.28 проміллє.

Таким чином, TзOB «АП ТРЕЙД» не є відповідальним за заподіяння шкоди, оскільки в діях ОСОБА_3 наявна груба необережність.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду першої інстанції у частині стягнення із ТзОВ "АП ТРЕЙД" 65000 грн. є не законним і не обґрунтованим та таким що підлягає скасуванню, а сама сума стягнення не є розумною, виваженою та справедливою враховуючи грубу необережність, стан алкогольного сп'яніння та безвідповідальне відношення до свого життя та здоров'я позивача.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу ТзОВ "АП ТРЕЙД" у якому зазначив, що апелянт стверджує, що суд першої інстанції при винесенні рішення не взяв до уваги відсутність вини водія у дорожньо-транспортній пригоді. Однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки судом була досліджена та оцінена постанова про закриття кримінального провадження №0000342, винесена у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, про що зазначено в оскаржуваному рішенні.

Настання цивільно-правової відповідальності володільця джерела підвищеної небезпеки передбачено нормами Цивільного Кодексу України, і на відміну від кримінально-правової відповідальності вона може наставати і без вини, якщо це прямо передбачено законом чи договором. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність володільця такого джерела.

Вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про підставність відшкодування моральної шкоди, яка була наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України.

Апелянт вважає, що моральна шкода визначена судом першої інстанції у розмірі 65 000,00 грн не є розумною, виваженою та справедливою, враховуючи грубу необережність позивача.

Частиною 5 ст.1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як випливає із вищевказаної норми, законодавцем передбачено тільки дві умови для звільнення від відповідальності відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки: непереборну силу та умисел потерпілого, які в даному випадку відсутні.

Відмова у відшкодуванні шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, через грубу необережність потерпілого чинними нормами законодавства не передбачено.

Згідно з ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи стан здоров'я позивача, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, моральна шкода, спричинена дорожньо-транспортною пригодою, була оцінена позивачем у розмірі 200 000,00 грн, яку суд з врахуванням всіх фактичних обставин справи та на підставі досліджених доказів зменшив до 65 000,00 грн.

У судовому засіданні представник ТзОВ "АП ТРЕЙД" адвокат Гаврилюк Є.Ю. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

Представник ОСОБА_3 адвокат Карчевський В.М. апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи (підтвердження рекомендовані повідомлення), що у відповідності до ст. 372 ч.2 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно постанови про закриття кримінального провадження №0000342 від 01 червня 2017 року вбачається, що 31.05.2017 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_5 керуючи автомобілем НОМЕР_3 та рухаючись по автодорозі в напрямку від міста Дубно, Дубенського району Рівненської області до міста Кременець Тернопільської області, в селі Білокриниця, Кременецького району Тернопільської області допустив наїзд на ОСОБА_3

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 спричинено такі тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 1662 : відкритий уламковий перелом с/з обох кісток лівої гомілки, клас АО (42АЗ), клас CUSTILO ІІ; місцевий гіпертизивно-ішемічний синдром, гострий період, середнього ступеня тяжкості, садна обох колінних суглобів, правого ліктевого суглобу, операція 31.05.2017 року; закрита репозиція уламкового перелому обох кісток лівої гомілки, МОС АЗФ фасціотомічний розріз медіальної поверхні лівої гомілки, операція 03.06.2017року, ушивання фасціотомічних розрізів по медіальній поверхні лівої гомілки, операція 15.07.2017 року; закрита репозиція уламкового перелому середньої третини лівої великогомілкової кістки, МОС інтрамедулярним блокуючим стержнем Synthes, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 02/05534 і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

За перебування на стаціонарному лікуванні у ортопедо-травматологічному відділенні Тернопільської університетської лікарні з 31.05.2017 року по 22.06.2017 року ОСОБА_3 було витрачено 28553,93 гривень, а також за проведення ТОВ «Центром сучасних ортопедичних технологій» 01 серпня 2017 року та 22 вересня 2017 року рентгену гомілки вартістю 400,00 гривень, тобто на загальну суму 28953,93 грн.

Рішення суду в частині стягнення коштів в сумі 28953,93 грн. за лікування та 57600 грн. шкоди, пов'язаної зі стійкою втратою працездатності сторонами не оспорюється, тому апеляційним судом не переглядається у цій частині на предмет законності і обґрунтованості.

За даним фактом Кременецьким ВП ГУНП в Тернопільській області розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000342, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України. Внаслідок даного ДТП ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1662 відносяться до тяжких. Під час досудового розслідування було встановлено, що в діях водія ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, оскільки він не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода. В той же час, ОСОБА_3 порушував вимоги ПДР України, оскільки перебігав дорогу поза пішохідним переходом.

Станом на 31 травня 2017 року ОСОБА_5 знаходився у трудових відносинах та працював на посаді регіонального менеджера з продажів в ТОВ «АП ТРЕЙД», що підтверджується наказом №16-к від 10 квітня 2017 року про прийняття ОСОБА_5 на посаду регіонального менеджера з продажів, трудовою книжкою серії НОМЕР_5 з записом про прийняття на посаду регіонального менеджера з продажів ТзОВ «АП ТРЕЙД» від 11 квітня 2017 року.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 22 п. 22.1 вищевказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страховик сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, судом першої інстанції вірно вирішено питання про стягнення з відповідача ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" 4327,70 грн моральної шкоди потерпілому.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 1172 ЦК України: юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Врахувавши обставини справи та надані належні, допустимі докази, вимоги норм ст. 1193 ЦК України, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку щодо стягнення із ТзОВ "АП ТРЕЙД" 65000 грн моральної шкоди в користь позивача за перенесення моральних страждань у вигляді душевних хвилювань з приводу заподіяння йому тілесних ушкоджень, перенесення декількох оперативних втручань, фізичних та душевних страждань, позбавлення можливості певний час продовжувати навчання, самостійно пересуватись, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагають додаткових зусиль для організації свого життя, отримання другої групи інвалідності у такому молодому віці.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції щодо відповідності розміру відшкодування моральної шкоди у сумі 65000 грн. засадам розумності, виваженості і справедливості з урахуванням встановлених у справі конкретних обставин.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом грубої необережності, стану алкогольного сп'яніння та безвідповідального відношення позивача до свого життя, здоров'я, оскільки ці обставини були враховані судом і при цьому зменшено розмір відшкодування моральної шкоди із 200000 до 65000 грн. Крім того, відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірними та передбачає безвинну відповідальність володільця такого джерела. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявної вини.

Настання цивільно-правової відповідальності володільця підвищеної небезпеки на відміну від кримінально-правової відповідальності настає і без вини, якщо це прямо передбачено законом чи договором.

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди). (п.2,7 постанова Пленуму ВСУ від 01.03.2013 року №4 " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки").

Не заслуговують на увагу доводи апелянта на відсутність причинно-наслідкового зв'язку між даною обставиною і завданою шкодою, оскільки відповідачем не надано доказів, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формування рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі змісту статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи(рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України").

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АП ТРЕЙД" - залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 8 лютого 2019 року - залишити без зміни.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак