Справа № 569/2954/19
16 квітня 2019 року Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi
головуючої суддi Панас О.В.,
при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.,
pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітьної дитини без згоди батька, -
ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги заявою від 29.03.2019 р., просить суд надати їй дозвіл для виїзду за межі України малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, у період з 01 травня 2019 року до 01 липня 2019 року. Дозволити їй без згоди батька ОСОБА_3 оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України у період з 01.05.2019 року по 01.07.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3 є батьком її дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними розірвано, спільно сім'єю вони не проживають.
На початку цього року вона зверталась до відповідача з проханням про надання дозволу на виїзд їх малолітньої дочки на відпочинок до Єгипту з метою відпочинку та оздоровлення дитини, та для участі у Міжнародних конкурсах, оскільки дочка є учасницею зразкового аматорського ансамблю «Кралечка» Рівненського міського палацу культури. Проте відповідач безпідставно не дає згоди на виїзд дитини за кордон, чим шкодить її інтересам та всебічному розвитку.
Від третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшли письмові пояснення по суті позову №01-16/85 від 19.03.2019 р., в якому просять суд постановити рішення з урахуванням інтересів малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та сторін на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечила позивачка.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 19.12.2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.
З оглянутого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 767, зареєстрований Рівненським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області є ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Дитина зареєстрована та проживає з матір'ю ОСОБА_2 Позивачка не має можливості отримати нотаріально завірену згоду батька на виїзд їх дочки за кордон для оздоровлення, що робить неможливим виїзд дитини за кордон.
Статтею 7 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією прав дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість надана Верховною радою України.
Статтею 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.
Згідно вимог частини третьої статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно принципів 4 та 7 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року
(Резолюция 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині мають належати права на здоровий ріст та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування, отримання освіти.
Як встановлено частиною третьою статті 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Відповідно до вимог частини другої статті 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.
Згідно ст. 2, 4 вказаного Закону виїзд за кордон України громадянина, який не досяг 18 років здійснюється на підставі проїзного документу дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно п. 18 Правил оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України для виїзду за кордон і постійного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним з таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими
правилами; проїзний документ дитини; паспорт громадянина України для виїзду за кордон
одного з батьків, у який записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон, що включає - виготовлення візи за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з
Крім того, з наведеного також вбачається, що чинним законодавством передбачена можливість і необхідність вирішення у судовому порядку питання про надання дозволу на оформлення документів на виїзд за кордон дитини.
Позивач ОСОБА_2 обґрунтовує свій позов необхідністю оздоровлення дитини за кордоном та її участі у міжнародних змаганнях. Зазначені обставини суд визнає такими, що відповідають інтересам дитини та сприяють її повноцінному розвитку, якнайкращому забезпеченню інтересів малолітньої дитини, створенню умов для найкращого розвитку її особистості, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі, а також розвитку кругозору, що в свою чергу, сприятиме підготовці дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності чоловіків і жінок та дружби між усіма народами, етнічними, національними і релігійними групами.
Жодних обставин, які могли б свідчити про зворотне, судом не встановлено.
Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачкою ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн. підлягають до стягнення з відповідача на її користь.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Надати ОСОБА_2 дозвіл на тимчасовий виїзд на межі України малолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01 травня 2019 року до 01 липня 2019 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.
Дозволити ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України у період з 01.05.2019 року по 01.07.2019 року без згоди батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_3, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул. Поштова, буд. 2.

Повний текст рішення виготовлено - 17 квітня 2019 року.

Суддя: О.В.Панас