Справа № 697/845/18
Провадження № 2/697/23/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі:

головуючого судді - Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання - Десятник .О.А

представника позивача - Шеремет В.М.

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Каневі цивільну справу за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшов позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.06.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту ПАТ КБ «Приватбанк» керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будьякого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7. Договору.

Позивач повідомляє, що відповідач станом на 24.04.2018 року має заборгованість 44458,41 грн., яка складається з наступного: 4695,18 грн. - тіло кредиту, 1902,27 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 35505,80 грн. - нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. (штраф фіксована частина), 2105,16 грн. штраф (процентна складова). На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає.

21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ ««ПРИВАТБАНК»).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнала. При цьому пояснила, що невідома особа за допомогою мобільного номеру вкрала з її карток ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти в сумі 5899,37 грн. та 2340,00 грн. Про вчинений злочин 31.08.2015 року вона подала відповідно заяву до правоохоронних органів, про що було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 190 КК України під № 0000514. До теперішнього часу досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. В подальшому просила розгляд справи проводити за участю її представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вислухавши думку учасників процесу прийшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 10.06.2007 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_2 є володільцем платіжних карток НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 емітованих ПАТ КБ «ПриватБанк» та НОМЕР_4.

Звертаючись до суду із даним позовом, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказувало про те, що у встановлені договором строки відповідач зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом 24.04.2018 року має заборгованість 44458,41 грн., яка складається з наступного: 4695,18 грн. - тіло кредиту, 1902,27 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 35505,80 грн. - нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. (штраф фіксована частина), 2105,16 грн. штраф (процентна складова) (а.с 5-8).

Як встановлено в судовому засіданні 31.08.2015 року ОСОБА_2 звернулася із письмовою заявою про злочин до Канівського ВП Золотоніського відділу поліції ГУНП у Черкаській області, повідомивши про те, що в період часу з 17 годин до 18 год. 30 хв. 28.08.2015 року невідомі особи заволоділи коштами з карткового рахунку ОСОБА_2 в ПАТ КБ «Приват банк» в сумі 5899,37 грн. та в сумі 2340,00 грн.

За зверненням ОСОБА_2 зареєстроване кримінальне провадження № 0000514 за ст. 190 ч. 2 КК України, а сама ОСОБА_2 визнана потерпілою.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000514 встановлено, що 28.08.2015 невстановлені особи, шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами в сумі 22894,00 грн.- ОСОБА_3 , грошовими коштами в сумі 8239,37 грн. - ОСОБА_2 та грошовими коштами в сумі 2234,00 грн. - ОСОБА_4 .

В день, коли з рахунку відповідача ОСОБА_2 28.08.2015 року було незаконно знято кошти, вона повідомила про шахрайські дії банк.

З роздруківки заборгованості, яка міститься в матеріалах справи вбачається, що станом на 28.08.2015 у відповідача відсутня заборгованість за кредитним договором ( а.с.7).

28.08.2015 року ОСОБА_2 було збільшено кредитний ліміт до 5900,00 грн. та зараховано суму вкладу з «Копілки» в розмірі 2377,37 грн. (а.с.166 зворот).

Як вбачається із розрахунку банку доданого до позову заборгованість за кредитом, яку позивач просить стягнути із ОСОБА_2 на свою користь виникла у період з 28.08.2015 року, тобто саме тоді коли невідома особа таємно викрала з карткового рахунку ОСОБА_2 в ПАТ КБ « ПриватБанк» грошові кошти в сумі 5899,37 та 2340,00 грн. У зв`язку із вказаною заборгованістю відповідачу нараховані проценти, комісія та штрафи зазначені Банком у позові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Крім того за змістом п.1.32 ст.1, пп. 7.1.2 п.7.1 ст.7, п.20.1 ст.20, пп. 32.3.2 п.32.2 ст.32 закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» саме власник рахунка може ініціювати списання коштів та розпоряджатися ними.

Відповідно до ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зі змісту п.п. 5, 6 постанови Правління НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05 листопада 2014 року № 705 вбачається, що користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно до пунктів 7, 8 розділу VI Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

В даному випадку відповідач ОСОБА_2 повідомила позивача про шахрайській дії з картковими рахунками, щодо перерахування коштів, звернулася із заявою до поліції щодо проведення перевірки за фактом несанкціонованого зняття коштів, наявне кримінальне провадження за ч. 2 ст. 190 КК України, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, а позивачем не доведено вчинення ОСОБА_2 дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, що дає суду змогу прийти до висновку про передчасне звернення позивача в даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та відсутність правових підстав для його задоволення.

У розглядуваній справі позивачем не надано доказів, що списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_2 28.08.2015 року здійснювалися за її розпорядженням.

А доводи відповідача про те, що 28.08.2015 року невідома особа таємно викрала з карткового рахунку ОСОБА_2 в ПАТ КБ « ПриватБанк» грошові кошти в сумі близько 8239,37 грн , не спростовані.

При цьому суд враховує, що відсутні докази того, що платіжні картки та їх реквізити передавалися ОСОБА_2 третім особам; відповідач як власник карткового рахунку давав розпорядження щодо списання коштів чи передавав сім-картку свого телефону третім особам. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв несанкціонованому зняттю коштів з рахунка.

Натомість відповідач 31.08.2016 року звернувся до правоохоронних органів із заявою про злочин.

За таких обставин оскільки списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_2 28.08.2015 року відбулося не за її розпорядженням, як власника рахунку, то відповідач і не повинен нести за такі операції майнову відповідальність у вигляді повернення кредиту, процентів, сплати комісії та штрафів.

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивачем не доведено факту отримання відповідачем грошових коштів по вищевказаному кредитному договору, з чого суд робить висновок про відсутність таких обставин, а відтак і підстав для задоволення позовних вимог.

Також як встановлено судом, Умови та Правила надання банківських послуг, на які посилається позивач та додані ним до матеріалів позовної заяви, підписані лише головою правління банку ОСОБА_5 . Підпису відповідача ОСОБА_2 на даних умовах не має, що в свою чергу позбавляє суд можливості переконатися, що під час підписання заяви на отримання кредиту, відповідач була ознайомлена саме з цими умовами, а не якимись іншими.

В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи була обізнана ОСОБА_2 про час, за який вона мала звернутися з повідомленням про зняття грошових коштів з картки.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові № 6-2320цс16 від 22 березня 2017 року.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні не надав доказів того, що банк вчиняв дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин списання коштів з карткового рахунку відповідача, не встановлено, у який спосіб відбулося списання (термінал, телефон, комп`ютер), з використанням яких ресурсів відбулося списання, чи відбулося списання з повідомленням про це на певний номер телефону та на який саме, чи операцію з перерахунку коштів було здійснено з використанням особистих даних відповідача та інше.

Про результати службового розслідування за вказаним фактом АТ КБ «ПриватБанк» також не надало даних суду.

Зазначений висновок щодо необхідності з`ясування вказаних обставин викладено у постанові Верховного суду України № 6-71цс15 від 16 червня 2015 року.

Також, беручи до уваги правову позицію висловлену в Постанові ВСУ від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, варто зазначити, що ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», не надано доказів, які доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача.

Що стосується витрат відповідача пов`язаних з правовою допомогою, слід зазначити наступне.

Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем заявлено до стягнення 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, суд вбачає, що ОСОБА_2 , скористалася своїм правом на правову допомогу, та уклала договір з адвокатом, в якому зазначено обсяг та форми надання правової допомоги та визначено, що година робочого часу адвоката складає 500,00 грн.

Як вбачається з детального опису робіт, виконаних адвокатом від 25.04.2018, ним були виконані наступні роботи:

- консультації - 4 год. - 2000,00 грн.;

- вивчення та надання правової оцінки письмовим документам поданих адвокату клієнтом - 4 год.-2000,00 грн.

- ознайомлення з матеріалами справи - 4 години - 2000,00 грн.;

- - надання правової оцінки зібраним доказам та подальше обрання способу захисту - 4 год. - 2000,00 грн.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне частково стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

На підставі ст. ст.,526, 530,610,612,1071 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,81, 137,141, 258, 259, 89,263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову АТ КБ « Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.05.2019 року

Головуючий підпис Г.С. Русаков

з оригіналом згідно: оригінал зберігається в матеріалах справи № 697/ 845/18

Головуючий Г . С . Русаков