ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1090/18Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження № 22-ц/817/227/19 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

секретар с/з - Романюк Х.Ю.

з участю представника АТ "Укрсоцбанк" -

Панченка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 601/1090/18 за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Укрсоцбанк", в інтересах якого діє представник - адвокат Панченко Дмитро Вікторович, на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27.11.2018 р., ухвалене в м. Кременці суддею Кременецького районного суду Коротичем І.А., за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до АТ "Укрсоцбанк", треті особи, що не заявляють самостійних вимог, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2018 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.11.2006 р. між АКБСР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 770/38-342-06, згідно умов якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 10000 дол. США, зі сплатою 13 % річних. 22.11.2006 р. з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКБСР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_3 передав в іпотеку належну йому нежитлову будівлю загальною площею 163,00 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку із несвоєчасною оплатою за договором виникла кредитна заборгованість у розмірі 60087,32 грн., яку рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 16.11.2010 року достроково стягнуто з ОСОБА_4 Дніпровський районним судом міста Києва на підставі вказаного рішення третейського суду видано виконавчий лист № 2604/4121.

Позивачі вказали, що в червні 2018 року ОСОБА_3 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 5894, виданого 23 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., згідно якого запропоновано звернути стягнення на нежитлову будівлю, загальною площею 163,00 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, нотаріус пропонує задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником ОСОБА_4 умов кредитного договору № 770/38-342-06 за період з 12 лютого 2016 року по 12 лютого 2018 року, а саме - прострочена заборгованість 7094,37 доларів США, строкова заборгованість за нарахованими відсотками 7200,63 доларів США. Загальна сума заборгованості становить 14295,00 доларів США, а також сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Позивачі зазначили, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису порушив порядок вчинення нотаріальної дії, внаслідок чого порушив їх права. Вказали, що відповідач не надав нотаріусу Чуловському В.А. необхідних документів, які б підтверджували безспірність суми заборгованості. Так, відповідно до п.4.5 договору кредиту № 770/38-342-06, у випадку порушення виконання боржником обов'язків більш, ніж на 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось з вимогою до позичальника про дострокове повернення усієї суми кредиту, змінивши термін повернення кредитних коштів, і така вимога була задоволена рішенням третейського суду від 16.11.2010 року. У зв'язку з цим позивачі не визнають суму заборгованості, яка нарахована після закінчення строку дії кредитного договору за період з 12 лютого 2016 року по 12 лютого 2018 року, вважаючи її спірною.

Також позивачі вказали, що виконавчий напис вчинено з пропуском трьохрічного строку з дня, коли у ПАТ "Укрсоцбанк" виникло право примусового стягнення боргу, передбаченого статтею 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, зазначили, що вони не отримували повідомлення-вимоги від ПАТ "Укрсоцбанк" про усунення порушень умов кредитного договору, що свідчить про порушення порядку вчинення виконавчого напису.

Представник відповідача ПАТ "Укрсоцбанк" подав відзив на позов, у якому просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що банк подав нотаріусу усі необхідні документи згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. Зазначив, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірності заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням вказаного Переліку. Також зазначив, що у матеріалах справи наявні докази щодо надіслання позивачам повідомлення-вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, що враховано нотаріусом при вчиненні виконавчого напису. Згідно закону повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні або відмітка поштового відділення зв'язку про направлення повідомлення за адресою, вказаною в іпотечному договорі. Вважає безпідставними доводи позивачів про те, що заборгованість є спірною, оскільки заборгованість нарахована банком за період з 12.02.2016 р. до 12.02.2018 р., у розрахунок не включено суми, стягнуті рішенням третейського суду, позивачі добровільно не погасили заборгованість після отримання повідомлення-вимоги про погашення боргу.

Рішенням Кременецького районного суду від 27.11.2018 р. позов задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений 23 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., та зареєстрований в реєстрі за номером 5894, таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати в розмірі 704,80 гривень.

В апеляційній скарзі АТ "Укрсоцбанк", в інтересах якого діє представник - адвокат Панченко Д.В., просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону. Представник зазначив, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано пакет документів, визначених Переліком документів, за якими звернення стягнення на майно проводиться в безспірному порядку. Так, нотаріусу надано копію кредитного договору, договір іпотеки, розрахунок заборгованості, досудова вимога, надіслана на адресу позивача, та докази її отримання. Однак, суд вказаних обставин не врахував, а також не взяв до уваги Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджену наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року, де зазначено, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадку, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вказаним Переліком.

Представник АТ "Укрсоцбанк" вказав, що заборгованість за кредитним договором є безспірною, оскільки позивачі не погасили заборгованість на підставі повідомлення - вимоги, яка була їм направлена банком. При вирішенні спору суд безпідставно застосував Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який визначає правовий режим рухомого майна, хоч в даному випадку виконавчий напис вчинено щодо нерухоме майно.

29.04.2019 р. ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу. Позивач зазначив, що приватний нотаріус, звертаючи стягнення на предмет іпотеки для погашення суми боргу за договором кредиту, не врахував того, що прострочена заборгованість уже була стягнута рішенням третейського суду, а відсотки нараховані поза строком дії кредитного договору, що свідчить про спірність суми боргу.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, вислухавши сторони, їх представників, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що сума заборгованості за кредитним договором, щодо якої вчинено виконавчий напис нотаріуса, є спірною, тому задовольнив позов.

З таким висновком суду слід погодитися, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом установлено, що 22.11.2006року ОСОБА_4 уклав кредитний договір з АКБСР «Укрсоцбанк» № 770/38-342-06, згідно якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 10000 доларів США, зі сплатою 13 процентів річних.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, згідно умов якого іпотекодавець передав в іпотеку належну йому нежитлову будівлю, загальною площею 163,00 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

23 квітня 2018 року ПАТ«Укрсоцбанк» подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловському В.А. заяву про вчинення виконавчого напису щодо неналежного виконання боржником ОСОБА_4 умов кредитного договору № 770/38-342-06 від 22 листопада 2006 року. Банк просив звернути стягнення на нежитлову будівлю, загальною площею 163,00 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці ПАТ«Укрсоцбанк».

Із матеріалів справи вбачається, що 26.02.2018 р. відповідачем на адресу позивачів направлено вимогу про усунення порушень за кредитним договором. АКБСР «Укрсоцбанк» вимагав виконати умови кредитного договору та сплатити суму боргу за кредитом, відсотки за користування кредитними коштами та неустойку на загальну суму 14295 дол. США, яка складається із простроченої заборгованості - 7094,37 доларів США та строкової заборгованості за відсотками - 7200,63 доларів США. Банк вимагав від позичальника у 30-ти денний строк сплатити вказані суми, зазначивши, що у разі невиконання цієї вимоги, банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку», шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки чи вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Із змісту довідки - розрахунку заборгованості від 12 лютого 2018 року № 04.22-07/459, що була надана банком приватному нотаріусу з метою вчинення виконавчого напису, вбачається, що ОСОБА_4 має заборгованість за договором кредиту № 770/38-342-06 (791СІ1) від 22 листопада 2006 року (дата повернення 20.11.2016 року, сума договору 10000,00 доларів США, % ставка 15,00) в розмірі 14295,00 доларів США, що в еквіваленті становить 371794,41 гривні, яка складається з простроченої заборгованості в розмірі 7094,37 доларів США, що в еквіваленті становить 184515, 36 гривень, та простроченої заборгованості по нарахованих відсотках в розмірі 7200,63 доларів США, що в еквіваленті становить 187279,05 гривень.

23.04.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на нежитлову будівлю, загальною площею 163,00 квадратних метри, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належну на праві власності ОСОБА_3 За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, нотаріус пропонує задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником ОСОБА_4 умов кредитного договору № 770/38-342-06 за період з 12 лютого 2016 року по 12 лютого 2018 року, а саме прострочена заборгованість - 7094,37 доларів США, строкова заборгованість по нарахованих відсотках 7200,63 доларів США. Загальна сума заборгованості становить 14295,00 доларів США та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За змістом статті 22 Закону № 1255-IV, обтяження може забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги або вимоги, яка може виникнути в майбутньому. За рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає:1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно із частиною першою статті 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частини першої статті 590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Статтею 26 Закону №1255-IV визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, серед яких і реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно із частиною першою статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

За правилами п. 3.1 глави 16 вказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМ України від 29 червня 1999 року № 1172.

Для одержання виконавчого напису за іпотечним договором, що передбачає право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Судом установлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 16.11.2010 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 60087 гривні 32 копійки заборгованості, та 1000 гривень 87 копійок витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом. Із змісту вказаного рішення видно, що заборгованість стягнута станом на 02.08.2010 р. і складалася із заборгованості за кредитом - 7094,37 доларів США, процентів - 455,72 доларів США та пені у розмірі 496,73 доларів США.

На підставі вказаного рішення третейського суду видано виконавчі листи та відкрито виконавче провадження № 35527370 від 05.12.2012 р.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Проте не свідчить про наявність спору щодо заборгованості лише та обставина, що у виконавчому написі зазначена більша сума заборгованості, ніж у повідомленні, надісланому стягувачем боржнику в процедурі звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до п. 4.5 кредитного договору № 770/38-342-06 від 22.11.2006 року передбачено, що в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.8,; 3.3.9 цього договору, протягом більше ніж 60 (шістдесят) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Із матеріалів справи вбачається, що у відповідності до вказаного пункту договору відповідач скористався своїм правом на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, направивши 10 вересня 2010 року на підставі ч.2 статті 1050 ЦК України, п.4.5 договору кредиту позов до третейського суду про стягнення заборгованості, який було задоволено.

При таких обставинах, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що сума простроченої заборгованості - 7094,37 доларів США та заборгованість за нарахованими відсотками 7200,63 доларів США за період з 12.02.2016 р. по 12.02.2018 р., зазначена у виконавчому написі нотаріуса, є спірною, оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» змінив строк виконання зобов'язань за кредитним договором. Як зазначив позивач, строк повернення кредиту змінився і він не має обов*язку сплачувати заборгованість за кредитним договором у строк та на умовах, визначених графіком погашення кредиту, що визначений в пункті 1.1 цього договору. Тобто, строк позовної давності для банку починається з часу порушення позичальником зобов*язань за договором, а не з моменту закінчення проведення платежів, визначених договором кредиту.

Оскільки заборгованість за кредитним договором достроково стягнута, суд правильно врахував доводи позивачів про те, що з ухваленням рішення третейським судом про задоволення вимог кредитора про дострокове стягнення усієї суми заборгованості з ОСОБА_4, кредитний договір припинив свою дію, а правовідносини сторін, що грунтувались на кредитному договорі, зокрема сплата процентів, припинились, оскільки судове рішення про задоволення вимог кредитора надає право лише на отримання сум, передбачених частиною другою ст. 625 ЦК України. Вказані обставини підтверджують висновок суду про те, що виконавчий напис вчинено нотаріусом щодо сум, які є спірними.

Також судом враховану і ту обставину, що рішенням третейського суду стягнуто 7094,37 доларів США заборгованості за кредитним договором, яка також зазначена у виконавчому написі нотаріуса.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо необхідності скасування рішення суду у зв'язку із невірним застосуванням судом норми матеріального права. При цьому, саме по собі посилання суду на Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", який не застосовується до даних правовідносин, не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки не впливає на правильність висновку щодо спірності суми заборгованості за кредитом.

З матеріалів справи видно, що ПАТ «Укрсоцбанк» направлено відповідачам письмову вимогу-повідомлення про усунення порушень за договором кредиту від 26.02.2018 р. за вихідним № 599, що стверджується фіскальними чеками поштових відправлень. Однак, вказана обставина не є підставою для скасування правильного по суті рішення, оскільки судом установлено, що вимога про погашення боргу стосується спірної суми, тому не може бути стягнута на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Укрсоцбанк" - залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду від 27.11.2018 р. - залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на сторони в межах, які ними понесені.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 22.04.2019 р.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи