Справа № 523/2062/18
Провадження №2/523/845/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

Установив:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, що завдана скоєнням ДТП.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.11.2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух в лівій смузі проїзної частини вул. Миколаївська дорога з боку вул. 7-Пересипська, в напрямку вул. Лузанівська в м. Одесі, під час перестроювання в смугу реверсного руху допустив зіткнення з автомобілем марки «Део» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача, коли ОСОБА_1 здійснював рух в смузі реверсного руху, у попутному напрямку. Після чого мотоцикл марки «Ямаха» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який здійснював рух у смузі реверсного руху слідом за автомобілем марки «Део» реєстраційний номер НОМЕР_2 та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2016 у справі № 523/19253/15-ц ОСОБА_2 за вищевказане адміністративне правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Постановою апеляційного суду Одеської області постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2016 р. у справі № 523/19253/15-ц залишена без змін.

Відповідно до результатів Звіту № 254/15 «Про оцінку вартості матеріальної шкоди, що завдана власнику автомобіля «Део Нубіра» реєстраційний номер НОМЕР_2 », вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля, після ДТП, що сталось 20 листопада 2015 року становить 20436 грн. 10 коп., котрі і просить стягнути позивач із відповідача. Також позивач просив стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено, що у випадку ненадання відзиву без поважних причин, суд розгляне справу за наявними матеріалами. (а.с. 30).

Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні. (а.с. 37).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином за місцем реєстрації, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався та відзиву на позов у встановлений строк не надав. (а.с. 38,39).

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд встановив наступні обставини.

20.11.2015 року приблизно о 16 годині 00 хвилин відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух в лівій смузі проїзної частини вул. Миколаївська дорога з боку вул. 7-Пересипська, в напрямку вул. Лузанівська в м. Одесі, під час перестроювання в смугу реверсного руху допустив зіткнення з автомобілем марки «Део» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача, коли ОСОБА_1 здійснював рух в смузі реверсного руху, у попутному напрямку. Після чого мотоцикл марки «Ямаха» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , який здійснював рух у смузі реверсного руху слідом за автомобілем марки «Део» реєстраційний номер НОМЕР_2 та допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.01.2016 у справі № 523/19253/15-ц ОСОБА_2 за вищевказане адміністративне правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 5).

Відповідно ж до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 20 листопада 2015 р. о 16 год. 00 хв., є встановленим і доказуванню не підлягає.

Відповідно до результатів Звіту № 254/15 «Про оцінку вартості матеріальної шкоди, що завдана власнику автомобіля «Део Нубіра» реєстраційний номер НОМЕР_2 », вартість відновлювального ремонту зазначеного автомобіля, після ДТП, що сталось 20 листопада 2015 року становить 20436 грн. 10 коп. (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Крім того відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, оскільки автомобіль позивача «Део Нубіра» реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав пошкодження, і йому матеріальна шкода не відшкодована, матеріали справи протилежного не містять, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 704 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , у відшкодування матеріальних збитків, завданих вчиненням ДТП від 20 листопада 2015р., грошові кошти у розмірі 20436 грн. 10 коп. на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 квітня 2019 року.

Суддя