Справа № 460/1675/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Ящук К.В.

з участю державного виконавця Барилко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого дежравного виконавця Залізничного ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Барилко Л.В. про звернення стягнення на земельну ділянку, право власності на яку не зареєстровано у встановленому законом порядку, -

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ Барилко Л.В. звернулась до суду із поданням про вирішення питання щодо звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,2519 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована у Яворівському районі, с. Зелів Львівської області. Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Залізничному ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження АСВП №37863719 з примусового виконання судового наказу №2н-1802/09, виданого 10.06.2010р. Залізничним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на корить ПАТ «УкрСиббанк» 220153,38 грн. боргу за договором про надання споживчого кредиту №0 від 25.12.2007р. та 425 грн. судового збору. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від31.05.2017р. №2-н-1802/09 замінено сторону виконавчого провадження з АТ «УкрСиббанк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Позика». Станом на сьогодні боржником борг не погашено. Заявою АТ «УкрСиббанк» від 11.06.2013р. №30-42/666 повідомлено, що 25.12.2007р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,2519 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована у Яворівському районі, с АДРЕСА_1 Зелів Львівської області. Цього ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, де предметом застави є вказана земельна ділянка, право власності на яку в неї виникне у майбутньому. Однак, відомості про реєстрацію права власності на цю земельну ділянку у встановленому законом порядку внесені не були, а тому державний виконавець позбавлений можливості звернути стягнення на це нерухоме майно.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримала з підстав, викладених у ньому, просила суд його задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали подання та оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п.10,11 ст.440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається із матеріалів подання, Залізничним районним судом м.Львова 08.05.2009р. видано судовий наказ №2н-1802/09 про стягнення з ОСОБА_1 на корить ПАТ «УкрСиббанк» 220153,38 грн. боргу за договором про надання споживчого кредиту №0 від 25.12.2007р. та 425 грн. судового збору. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від31.05.2017р. №2-н-1802/09 замінено сторону виконавчого провадження з АТ «УкрСиббанк» на ТзОВ «Фінансова компанія «Позика».

11.06.2013р. до Залізничного ВДВС ЛМУЮ скеровано заяву АТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 25.12.2007р., укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , предметом якого є земельна ділянка загальною площею 0,2519 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована у АДРЕСА_2 районі АДРЕСА_3 Львівської області.

Згідно Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно зазначена вище земельна ділянка не зареєстрована за боржником в установленому законом порядку.

Згідно ч.1 та п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

У відповідності до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частинами 2, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Крім того, відповідно до ч. 1,3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звертаючись до суду з вказаним поданням, приватний виконавець наголошувала, що нею встановлено відсутність боржника та майна, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості.

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З оглянутих судом матеріалів виконавчого провадження вбачається, що остання за часом перевірка виконавцем майнового стану боржника проводилась у 2014 році, а саме надсилались відповідні запити до органів пенсійного фонду України, державної податкової служби, ГУМВС України у Львівській області. Перевірка з приводу виявлення відкритих рахунків в банківських чи інших фінансових установах не проводилась.

Крім того, як пояснила в судовому засіданні державних виконавець щомісячно із заробітної плати боржника проводяться відповідні відрахування в межах вказаного виконавчого провадження, а також вказала, що їй не відомо, чи існує рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також чи подавались до суду відповідні позови, чи відбувалось позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, а також чи обмежувалась боржник у праві виїзду за кордон.

За змістом статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи що, державним виконавцем не надано суду доказів вичерпання всіх можливих заходів з примусового виконання рішення суду, згідно Закону України "Про виконавче провадження", а відповідно і відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного подання .

Керуючись ст. 259,260,353,440 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Постигач О.Б.