єдиний унікальний номер справи 546/899/18
номер провадження 2/546/276/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 29.08.2018 звернулася до суду із вказаною вище позовною заявою, у якій просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дочкою повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі, який на даний час розірвано, і мають спільну малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою і перебуває на її повному матеріальному утриманні. Вона самостійно утримувати дитину не може, розмір її доходів є незначним. Дитина навчається в школі, відвідує гуртки, які є платними, додатково вивчає іноземну мову. Відповідач проживає окремо, займається веденням сільського господарства, має дохід, проте ухиляється від свого обовязку утримувати дочку, не забезпечує її одягом, продуктами харчування, медикаментами у період хвороби, канцелярськими товарами для школи тощо. Відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини і, виходячи з її потреб, позивачка вважає обґрунтованим стягнення аліментів у розмірі 4000 грн. щомісячно.

Провадження у справі відкрито 14.09.2018 суддею Горульком О.М. Розгляд справи не було завершено, у звязку зі звільненням судді Горулька О.М. у відставку 27.09.2018. Автоматизований розподіл справи між суддями не відбувся через відсутність суддів у Решетилівському районному суді.

23.10.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він просить визначити розмір аліментів, які будуть стягуватись на утримання малолітньої дочки в сумі 1000 грн., посилаючись на те, що він не працює, не має власного житла, іншого рухомого або нерухомого майна, крім земельної ділянки, проживає з батьками, займається веденням домашнього господарства, доходів не має. Вважає, що вимога про стягнення аліментів у розмірі 4000 грн. позивачкою не обґрунтована. Позов визнає частково, так як відсутня обєктивна можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 13.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19).

18.02.2019 ухвалою судді справу прийнято до розгляду на призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження на 13.03.2019. Судовий розгляд двічі відкладався через неявку сторін.

05.03.2019 від позивачки надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн., оскільки він сам визнав, що має земельну ділянку і займається веденням домашнього господарства, отже має дохід, при цьому відповідач працездатний, як і його батьки, які не перебувають на його утриманні. На утриманні відповідача також немає інших осіб, в тому числі дітей; позивачка зазначила, що сімєю відповідача у 2017-2018 роках придбано сільськогосподарську техніку, що свідчить і про його доходи. Позивачка також зазначає, що дитина потребує постійних матеріальних витрат у звязку з навчанням, лікуванням, розвитком і, враховуючи вказані нею обставини, її вимога є обґрунтованою.

У судовому засіданні позивачка підтримала позов, пояснивши, що після розірвання шлюбу відповідач взагалі не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Вона працює продавцем-консультантом у приватного підприємця, отримує заробітну плату в середньому 5000 грн. на місяць. Її доходу не вистачає на утримання доньки. Відповідач офіційно не працює, майно за ним не зареєстроване, однак його батько має фермерське господарство, яким займає відповідач, тому він має змогу сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн. на місяць. Стан здоровя дитини нормальний, але вона часто хворіє застудними захворюваннями, має хронічний тонзиліт. Відповідач має нормальний стан здоровя.

Відповідач у судове засідання не зявився, у письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності (а.с.48).

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, розірваному рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.10.2013, що підтверджується копією рішення суду (а.с.7).

Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком у свідоцтві про народження якої вказано відповідача (а.с.9).

Малолітня дитина фактично проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою Мачухівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області (а.с.11) та не заперечується сторонами у заявах по суті.

Сторони не досягли згоди щодо участі відповідача в утриманні доньки. Відсутність добровільної допомоги на утримання дитини відповідачем у відзиві не заперечується.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, відповідач, який проживає окремо від дитини, зобовязаний її утримувати, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів є обгрунтованими.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Пояснення сторін у вступному слові, а також їх вимоги, пояснення та аргументи, викладені у заявах по суті, не є доказами у справі.

Відповідач не працює, згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, наданих 10.10.2018 Полтавською обєднаною ДПІ, у ОСОБА_2 з 1 кварталу 2017 року по 2 квартал 2018 року інформація про доходи відсутня (а.с.30).

Згідно довідки, виданої Стовбино-Долинською сільською радою 18.10.2018, відповідач має у власності земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства у с. Коби Новосанжарського району Полтавської області (а.с.29).

Даних щодо отримання доходу від користування земельною ділянкою відповідачем суду не надано.

Позивачкою не надано жодного доказу на обґрунтування заявленого розміру аліментів у 4000 грн. щомісяця.

Позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження вказаного у відповіді на відзив факту ведення відповідачем фермерського господарства та придбання дорогої сільськогосподарської техніки, а також розміру витрат на її придбання.

У відповіді на відзив позивачкою вказано, що техніка придбана сімєю відповідача, у звязку з чим відповідач вкладає свій отриманий прибуток у придбання зазначених рухомих речей, а враховуючи вартість техніки, його прибутки значні.

Таке твердження позивачки є припущенням та не ґрунтується на доказах.

Отже, позивачкою не доведено наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід).

Більше того, позивачкою не доведено достатність заробітку (доходу) платника аліментів для визначення розміру аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на день судового розгляду прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складає 2027 грн.

Отже, в межах наданих сторонами доказів, враховуючи майновий стан відповідача: відсутність доходів, що підтверджується даними органу ДПІ, наявність у нього земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на утримання дитини у сумі 1500 грн. щомісячно, що, з огляду на розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та спільного обовязку батьків утримувати дитину, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позов подано до суду 29.08.2018. Аліменти підлягають стягненню з цієї дати.

При цьому, суд зазначає, що тривалість судового розгляду обумовлена неможливістю здійснення судом судочинства через відсутність суддів.

Керуючись ст. 180-182, 184, 191 СК України, ст. 263-265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, не працює) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, не працює) на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено 15.04.2019, повне рішення суду виготовлено 17.04.2019.

Суддя: І.В. Лизенко