Справа № 673/2100/18
Провадження № 2/673/262/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судових засідань - Ясінської М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Городищенської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року позивач звернулася із означеним позовом до суду, вказавши, що з 23.11.1983 року до 04.03.2004 року вона працювала у колективному сільськогосподарському підприємстві «Поділля», реорганізованому в СТОВ «Поділля» c. Городище Деражнянського району Хмельницької області, у зв'язку з чим має право на земельну частку (пай) в землі, що перебувала в колективній власності вказаного сільськогосподарського підприємства, проте сертифікат на таке право вона не отримувала. 28.09.2016 року позивач звернулася до Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі із заявою про видачу їй сертифіката на право на земельну частку (пай), проте їй у цьому було відмовлено та повідомлено, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації відмітку про реєстрацію на її ім'я сертифіката не виявлено, а державний акт на її ім'я не видавався. Крім того, позивачу у жовтні 2018 року Деражнянською райдержадміністрацією було відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної частки (паю) у зв'язку з відсутністю у неї документів, що посвідчують її право на земельну частку (пай). Позивач стверджує, що вона має право на земельну частку (пай) у землі КСП «Поділля», оскільки була членом колгоспу на момент паювання землі та видачі державного акту на землю вказаному КСП та пропрацювала у ньому з 1983 року по 2004 рік, а тому, посилаючись на порушення внаслідок наведеної обставини її права на земельну частку (пай), передбаченого законодавством, позивач просила задоволити її позов та визнати за нею, із урахуванням уточнених позовних вимог, право на земельну частку (пай), розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності КСП «Поділля» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Городищенської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Ухвалою судді від 20.11.2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якій вимоги позову підтримала та просила їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню із наступних підстав.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається із трудової книжки колгоспника та трудової книжки, виданої 31.12.1974 року, позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище якої було «ОСОБА_2») у період з 23.11.1983 року до 04.03.2004 року працювала дояркою у колгоспі ім.. Свердлова, в члени якого була прийнята у 1983 р., який згодом реорганізований у колективне сільськогосподарське підприємство «Поділля» та СТОВ «Поділля» c. Городище Деражнянського району Хмельницької області.

Матеріалами справи підтверджується, що 28.09.2016 року позивач звернулася до Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі із заявою про видачу їй сертифіката на право на земельну частку (пай), проте згідно із письмовим повідомленням вказаного відділу їй було повідомлено, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) Деражнянської райдержадміністрації відмітку про реєстрацію на її ім'я сертифіката на право на земельну частку (пай) не виявлено, а державний акт на її право на земельну частку не видавався.

У жовтні 2018 року позивач звернулася до Деражнянської райдержадміністрації Хмельницької області із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної частки (паю) на території Городищенської сільської ради, проте згідно із письмовим повідомленням райдержадміністрації №547/з-2018/-р. від 16.10.2018 року їй у цьому було відмовлено через відсутність у неї документів, що посвідчують її право на земельну частку (пай). Крім того, Деражнянської РДА повідомлено позивача про неможливість видачі сертифіката на земельну частку(пай).

Наведені обставини стали підставою звернення позивача до суду.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що вона має право на земельну частку (пай) у землі КСП «Поділля», оскільки була членом колгоспу на момент паювання землі та видачі державного акту на землю вказаному КСП та пропрацювала у господарстві з 1983 року по 2004 рік.

Вирішуючи обґрунтованість таких її доводів, судом враховується наступне.

Земельна частка (пай) - це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства.

Відповідно до ст. 2 Указу Президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ Президента) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Пунктами 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що згідно зі статтею 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Виходячи із системного аналізу вказаних положень Указу Президента, особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю та одержання КСП цього акта.

З огляду на таке, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є.

Як встановлено судом із матеріалів справи, 15.06.1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Поділля» с. Городище Деражнянського району Хмельницької області було видано державний акт на право колективної власності на землю НОМЕР_2, згідно з яким передано у колективну власність 1175,0 га землі в межах згідно з планом.

Як вбачається із Додатку 1 до вказаного державного акту, ОСОБА_2 була включена до списку громадян-членів вказаного сільськогосподарського підприємства під №183.

Ця ж обставина підтверджується письмовим повідомленням Відділу Держгеокадастру у Деражнянському районі Хмельницької області №К-1035/0-1058/19-16 від 07.10.2016 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивач на час видачі КСП «Поділля» державного акта на право колективної власності на землю, тобто 15.06.1995, була членом цього КСП, була включена до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю та одержання КСП цього акта, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання за нею права на земельну частку (пай) у землі такого КСП.

Вартість середньої земельної частки (паю) на території Городищенської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області підтверджується довідкою Відділу у Деражнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №К-1035/0-1058/1916 від 07.10.2016 року, відповідно до якої така вартість визначена розпорядженням Деражнянської райдержадміністрації №61/2002-р. від 18.03.2002 року у розмірі 17669 грн., а розмір частки становить 2,72 в умовних кадастрових гектарах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 247, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: Хмельницька область, Деражнянський район, с. Городище, паспорт НОМЕР_3, виданий Деражнянським РВ УМВС Українри в Хмельницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до Городищенської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області (місцезнаходження: Хмельницька область, Деражнянський район, с. Городище, вул. Семенюка, 32, ) про визнання права на земельну частку (пай) задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля» c. Городище Деражнянського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Городищенської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складене 01 квітня 2019 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна