Справа № 199/670/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28.03.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпріцивільнусправу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачапро стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав з ПАТ КБ «ПриватБанк» заяву №б/н від 10.06.2011, згідно з якою отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у зв'язку з чим станом на 31.12.2016 року прострочена заборгованість за кредитним договором становить 51022,40 гривень, з яких:6917,01 грн. - заборгованість за кредитом;38349,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850,00 грн. - заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до пунктів 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (відсоткова складова) - 2405,83 гривень.

Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 10.06.2011 року б/н у сумі 51022,40 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600,00 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду заперечення на позовну заяву та зазначив, що дійсно підписував Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк»у 2011 році, яка оформлювалася одночасно з видачею йому позивачем платіжної картки. В Анкеті-заяві була єдина умова (притаманна договору) - де бажаний кредитний ліміт - 5 000 грн. Будь-яких інших умов, в тому числі істотних, які є притаманні договору, в даній Анкеті-заяві не вказані.

Посилання позивача на те, що відповідач згоден з тим, що підписана ним Анкета-заява разом Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, становлять між ним та банком "Договір надання банківських послуг", не може бути прийнято судом як належний та допустимий доказ, оскільки ОСОБА_1 із вказаними Умовами та Тарифами ознайомлений не був при підписанні Анкети-заяви. Ознайомлення з будь-яким документом повинно бути підтверджено підписом особи.

Також зазначається, що стороною позивача додано до справи Довідку про умови кредитування (без дати), в якій зазначені тарифи, однак доказів того, що саме ці тарифи були на час підписання Анкети-заяви, суду наданоне було. З умовами кредитування відповідач також не знайомився. Наданий стороною позивача до справи Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг також не містить даних про час їх прийняття, що у свою чергу позбавляє суд перевірити чи діяли саме вони на момент підписання Анкети-заяви відповідачем.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, відповідач підписав Анкету-заяву, з якій визначено лише бажаний ліміт кредитування - 5 000 грн. Стосовно нарахування процентів та штрафних санкцій ОСОБА_1, то дані умови він з банком не погоджував та не підписував, що свідчить про відсутність обов'язку їх сплати.

Позивач посилається на те, що договір б/н був укладений 10.06.2011 року, але надана копія анкети-заяви від 20.09.2011 року. Також викликає великі сумніви копія довідки про умови кредитування з виправленою датою. Крім того, позивачем не вказано, на який строк був укладений договір, не зазначено граничний строк дії картки, Правила користування платіжною карткою не є складовою частиною укладеного договору, оскільки такі правила відповідачем не підписувалися.

Відповідач звернув увагу і на те, що позивачем за весь період розгляду справи в суді постійно автоматично списувалися грошові кошти на погашення визначеного ними боргу із зарплатної картки відповідача, але не було надано нового розрахунку заборгованості.

Крім того, відповідач зазначив, що Договір укладався в червні (вересні) 2011 року, але на який строк, не зазначено, строк дії картки та її номер також не вказані. Позивачем не зазначено, чи видавалися інші картки та чи переукладався договір. Останній день дії картки є останнім днем дії договору. Картка не може діяти більше 3-х років, однак доказів про переукладання з відповідачем кредитного договору позивачем суду не надано.

Таким чином, відповідач зазначив, що немає підстав ототожнювати платіжні картки, які вказує позивач в доданих виписках за періоди з 01.01.1999 року по 17.04.2018 року та з 01.01.2014 р. по 14.01.2017 року, як такі, що видані в межах дії одного й того ж договору кредиту, на підставі недопустимих доказів без врахування змісту Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням. Позивач не надав доказів суду про те, яка картка та коли була видана відповідачу по невідомо коли укладеному договору (червень, вересень), а також не надав доказів того, що ОСОБА_1 взагалі отримувалися банківські картки та з якою метою, у зв'язку з чим відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви.

У судове засідання 28.03.2019 року представник позивача не з'явився, у матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи з без його участі.

Відповідач у судовому засідання 28.03.2019 року проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти позову також заперечувала, просила відмовити у його задоволенні та додатково зазначила, що залишилося не з'ясованим питання дати укладення договору, підпис відповідача на Довідці з виправленою датою відсутній, тому не можливо з'ясувати чи стосується він даного договору. Докази ознайомлення відповідача з Тарифами та Умовами також відсутні, оскільки відсутній його підпис на даних документах.

Крім того, строк дії картки та її номер не вказані; не зазначено, чи видавалися інші картки та чи переукладався договір, та якщо картка видавалася у 2011 році, то сплив строк позовної давності. Також не надано доказів того, на якій підставі видавалися інші картки, оскільки у разі закінчення кредитної лінії має переукладатися новий кредитний договір.

Будь-яких добровільних платежів відповідач не здійснював, всі кошти списувалися банком у той час, коли строк кредитного договору сплив. Доказів того, за якими саме договорами були видані інші кредитні картки, банком не надано, тому представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви.

Вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає відмовити у позові з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2011 році ОСОБА_1 підписав з ПАТ КБ «ПриватБанк» Анкету-заяву та отримав кредитну картку з погодженим кредитним лімітом у 6920 гривень (а.с.9).

Відповідно до розрахунку, наданого банком станом на 31.12.2016 року, прострочена заборгованість за кредитним договором становить 51022,40 гривень, з яких: 6917,01 грн. - заборгованість за кредитом; 38349,56 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850,00 грн. - заборгованість по пені, а також штрафи відповідно до пунктів 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (відсоткова складова) - 2405,83 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків( ч.1 ст.626 ЦК України).

На підставі ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Для укладення договору основне значення мають істотні умови. За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі тільки якщо сторонни домовилися з приводу всіх суттєвих умов договору (ч.1 ст.638).

За змістом пункту 2.9. Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого Постановою Національного банку України від 19 квітня 2005 року №137 (у редакції, щодіяла станом на 31 травня 2009 року), кредитна лінія під операції з платіжними картками відкривається банком на визначений термін та в межах установленого договором ліміту (заборгованостіабограничноїсуми) кредитування. Строк дії кредитної лінії, яка відкривається під платіжні картки, визначається договором між клієнтом та емітентом. Кредитування держателів платіжних карток у межах обраної емітентом кредитної схеми регламентується внутрішніми документами банку з питань кредитування та договором між клієнтом і банком-емітентом. Клієнт на власний розсуд або відповідно до умов договору (якщо кредит має цільовий характер) частково або в повному обсязі використовує впродовж строку його дії кредит і має зобов'язання повернути кредит та проценти за його користування на умовах, передбачених договором. Після виконання зобов'язань сторін або в разі розірвання (закінчення терміну дії) договору банк на вимогу клієнта зобов'язаний видатийому довідку про повернення платіжної картки, кредиту та процентів за ним.

Таким чином, у разі закінчення строку дії кредитної лінії для продовження кредитних відносин між банком та клієнтом, що виникли внаслідок видачі попередньої кредитної картки, має переукладатися кредитний договір на таких самих умовах, на яких він був укладений, з видачею нової платіжної картки під підпис позичальника про її отримання. Отже, виходячи з максимального строку дії картки - 3 роки, закінчився строк позовної давності для звернення до суду, однак через відсутність повних відомостей з боку позивача, з'ясувати питання своєчасного звернення з позовом до суду неможливо.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Слід зазначити, що доказів про переукладання кредитного договору між сторонами до суду не надано. Крім того, позивачем не надано доказів і того, на який строк був укладений договір, не зазначено граничний строк дії картки, не долучені докази ознайомлення відповідача з Правилами користування платіжною карткою, його підпис відсутній. Докази ознайомлення відповідача з Тарифами та Умовами також відсутні, оскільки відсутній підпис відповідача на даних документах. До суду позивачем не надано доказів того, на якій підставі видавалися інші картки, оскільки у разі закінчення кредитної лінії має переукладатися новий кредитний договір.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що строк дії картки, яка видавалася відповідачу при укладанні договору сплив, доказів переукладання кредитного договору між сторонами суду не надано, ототожнити картки, які надані відповідачу після 2011 року з кредитним договором від 10.06.2011 року суд не має можливості та підстав, тому суд вважає відмовити позивачу у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265,280, 281 ЦПК України, 526,638,1050,1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» в позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданнібуло оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строкобчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Л.Г. Якименко