Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/376/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що 06.05.2004 року позивач купив у ОСОБА_3 незакінчений будівництвом жилий будинок, що знаходиться по вулиці Писарєва, № 31 в м. Виноградів Закарпатської області. В договорі купівлі-продажу зазначено, що незакінчений будівництвом будинок в цілому 12 відсотків належить продавцю ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого Виноградівською держнотконторою 07 лютого 1995 року за реєстровим № 188. В договорі дарування написано, що ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 незакінчений будівництвом будинок з процентом готовності 12 відсотків по вулиці Писарєва, № 31 в м. Виноградів та земельну ділянку в розмірі 0.0615 га, яка належала дарувальнику на підставі державного акту про право приватної власності на землю. Цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку по вулиці Писарєва, № 31 в м. Виноградів. При оформленні договору купівлі-продажу державний нотаріус забула вказати, що незавершений будівництвом будинок продається разом із земельною ділянкою. 01.06.2008 року ОСОБА_3 продала цю земельну ділянку ОСОБА_2 Відповідач розрахувалась з нею, але остання ухилялась від переоформлення ділянки у нотаріуса. Рішенням Виноградівського районного суду від 25.07.2008 року визнано за відповідачкою ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку пл. 0.0615 га, яка розташована по вулиці Писарєва, №31 в м. Виноградів Закарпатської області. На даний час будинок збудований і необхідно виготовити Декларацію про готовність експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено. При виготовленні Декларації вимагається надання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою та необхідний кадастровий номер земельної ділянки.

На сьогоднішній день у позивача такий документ на земельну ділянку відсутній, тому виник спір за земельну ділянку, змушений звернутись до суду.

Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, проте представник подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують (а.с. 42).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує (а.с. 31,32).

Відповідно до ст. 211, 223, 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників судового процесу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні встановлено та належними доказами стверджено, що позивач ОСОБА_1 06.05.2004 року купив у ОСОБА_3 незакінчений будівництвом жилий будинок, що знаходиться по вулиці Писарєва, № 31 в м. Виноградів Закарпатської області, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1104. В договорі купівлі-продажу зазначено, що незакінчений будівництвом будинок в цілому 12 відсотків належить продавцю ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого Виноградівською держнотконторою 07 лютого 1995 року за реєстровим № 188. (а.с. 7).

В договорі дарування від 07.02.1995 року зазначено, що ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 незакінчений будівництвом будинок з процентом готовності 12 відсотків по вулиці Писарєва, № 31 в м. Виноградів та земельну ділянку в розмірі 0.0615 га, яка належала дарувальнику на підставі державного акту про право приватної власності на землю, виданого Виноградівською міською радою 16 грудня 1994 року за № 434 серії ЗК 003-00544. Цільове призначення земельної ділянки - обслуговування житлового будинку по вулиці Писарєва, № 31 в м. Виноградів (а.с. 8-10).

При оформленні договору купівлі-продажу державний нотаріус не вказала, що незавершений будівництвом будинок продається разом із земельною ділянкою.

01 червня 2008 року ОСОБА_3 продала цю земельну ділянку ОСОБА_2. Відповідач розрахувалась з нею, але остання ухилялась від переоформлення ділянки у нотаріуса. Рішенням Виноградівського районного суду від 25.072008 року визнано за відповідачкою ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку пл. 0.0615 га, яка розташована по вулиці Писарєва, №631 в м. Виноградів Закарпатської області (а.с. 11, 12)

На замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт на побудований ним житловий будинок, розташований на земельній ділянці № 31, вул. Писарєва у м. Виноградів (а.с. 44-46).

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

В силу ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудови, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки без зміни її цільового призначення та розмірів.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула право власності на частину будівлі чи споруди, стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Аналогічне твердження міститься у Постанові Верховного суду України від 11.02.2015 року по справі № 6-2цс15 (№ в ЄДРСРУ 42763573).

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, підставним, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в цілому на земельну ділянку пл. 0.0615 га, з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку, яка розташована по вулиці Писарєва, №31 в м. Виноградів Закарпатської області

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.04.2019 року.

ГоловуючийОСОБА_5