Ухвала

18 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 2034/2-853/11

провадження № 61-2046св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Пророка В. В., розглянув заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про виділ в натурі Ѕ частки будинку, визнання права власності на земельну ділянку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2009 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про виділ в натурі Ѕ частки будинку, визнання права власності на земельну ділянку та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2017 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 квітня

2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 травня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 квітня

2017 року змінено, скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про виділ в натурі Ѕ частки у праві спільної часткової власності на будинок та визнання права власності на Ѕ частини земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Виділено в натурі ОСОБА_5 належну їй частку у праві власності на будинок АДРЕСА_1, що складається з: частини коридору «1-5», площею

7,5 кв. м, житлової кімнати «1-6» - 9,2 кв. м, житлової кімнати «1-7» -

9,0 кв. м, житлової кімнати «1-8» - 10,2 кв. м, розташованих у літері «А-1» будинку, тамбур ІІ «літ а-1» - 8,1 кв. м, та надвірні споруди: ганок - «а-3», сарай - «В», погріб - «в-п», вбиральня - «Г», Ѕ свердловини - «К», Ѕ воріт - № 1, Ѕ хвіртки - № 2, Ѕ огорожі - № 5, Ѕ замощення - «ІІ».

Зобов'язано ОСОБА_5 виконати роботи з капітального ремонту та переобладнання житлового будинку: в стінах між приміщеннями «1-9» та

«1-8» демонтувати дверний блок, закласти дверний проріз, у приміщенні

«1-5» встановити перегородку, улаштувати приміщення коридору площею 7,5 кв. м, між приміщеннями «1-8» та «1-7» демонтувати стіну (передбачити технічні заходи з переобпирання та посилення несучих конструкцій), улаштувати житлове приміщення площею 19,2 кв. м, в приміщенні «ІІ» встановити перегородку, демонтувати віконний блок та частково закласти віконний отвір, улаштувати два віконних отвори та встановити два віконні блоки, улаштувати приміщення: санвузлу площею 3,8 кв. м, тамбуру -

4,3 кв. м, переобладнати приміщення «1-6» у кухню. Обладнати приміщення суміщеного санвузлу сантехнічними приладами: ванною, умивальником, унітазом та інженерними комунікаціями: електропостачання, водопостачання, каналізації. Обладнати приміщення кухні: мийкою, варочною піччю, опалювальним котлом та інженерними комунікаціями: електропостачання, газопостачання, водопостачання, каналізації. Улаштувати в належній їй частині будинку самостійну мережу електропостачання, водопостачання, газопостачання, опалення та каналізації. Розподіл горищного приміщення здійснити по лінії розподілу житлового будинку з улаштуванням окремого лазу (входу) на горище.

Виділено ОСОБА_4 належну йому частку у праві спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1, що складається з: передпокою

«1-1» площею 7,9 кв. м, кухні «1-2» - 10,6 кв. м, туалету «1-3» - 1,5 кв. м, ванни «1-4» - 3,7 кв. м, частини коридору - 3,2 кв. м, житлової кімнати «1-9» - 20,3 кв. м, розташованих у літ. «А-1» будинку та надвірні споруди: гараж - «Е», оглядова яма - «е-п», Ѕ свердловини - «К», Ѕ воріт - № 1, Ѕ хвіртки -

№ 2, Ѕ огорожі - № 5, Ѕ замощення - «ІІ».

Зобов'язано ОСОБА_4 виконати роботи з капітального ремонту та переобладнання житлового будинку: у перегородці між приміщеннями «1-1» та «1-9» улаштувати дверний проріз, встановити дверний блок, в стінах між приміщеннями «1-9» та «1-5» демонтувати дверний блок, закласти дверний проріз.

Зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_4 здійснити виконання робіт з переобладнання та переустаткування житлового будинку літ. «А-1» одночасно з роботами з капітального ремонту зазначеного житлового будинку, залучивши організацією, яка має ліцензію на виконання даного виду робіт за умови попереднього отримання проектно-технічної документації, затвердженої в установленому законодавством порядку, у відповідності до вимог державних будівельних норм (далі - ДБН)

А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», дозволу на виконання будівельних робіт, що видається департаментом державного архітектурно-будівельного контролю, висновків пожежної і санітарної інспекцій та інших відповідних органів щодо можливості встановлювати у кожному виділеному житловому приміщенні окремих лічильників, вентиляційних каналів, електричних, газових мереж, систем опалювання та каналізаційних систем, пов'язаних із цим переобладнанням і переплануванням.

Перерозподілено ідеальні частки між співвласниками будинку АДРЕСА_1: ОСОБА_5 виділено 485/1000 частин зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 - 515/1000 частин домоволодіння.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію зменшення її частки у праві спільної часткової власності у розмірі 8 964 грн.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1142 га, для обслуговування будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_6, яка померла 25 березня 2006 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У січні 2019 року до Верховного Суду надійшли касаційні скарги

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову Харківського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на постанову Харківського апеляційного суду від 10 грудня 2018 року у вищевказаній справі, витребувано вказану справу та зупинено виконання оскаржуваного судового рішення.

У березні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 про забезпечення позову, в якій він просив заборонити відчуження (накласти арешт) житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1142 га та належить у рівних (по Ѕ) частках сторонам у справі на праві спільної часткової власності.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V Перегляд судових рішень

ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність («Сокуренко і Стригун проти України»,

№ 29458/04 та № 29465/04, § 23, 24, від 20 липня 2006 року).

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про забезпечення позову на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції.

Тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про виділ в натурі Ѕ частки будинку, визнання права власності на земельну ділянку та встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк