Справа № 629/1268/19
Номер провадження 2-о/629/41/19
15.04.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа Лозівська об'єднана територіальна громада м.Лозова Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -
Заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що 16 лютого 1996 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7, яка діяла за себе та від імені неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі рішення виконавчого комітету Лозівської міської Ради народних депутатів від 23 січня 1996 року під № 10, уклали між собою договір міни, згідно якого: ОСОБА_5 поміняла, належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на належну ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 квартиру, розташовану за аресою: АДРЕСА_2. Даний договір був посвідчений державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Лавренко Л.А. Після укладення договору міни, а саме 24 лютого 1996 року договір був зареєстрований в Лозівському бюро технічної інвентаризації. На даний час виникла необхідність звернутися до реєстраційної служби для внесення даних до Єдиного реєстру речових прав право власності на належне їм майно, але були виявлені помилки в написанні їхніх прізвищ у вищевказаному договорі міни від 16.02.1996 року. Розбіжність між зазначенням їхніх прізвищ у договорі міни та паспортах не дає можливість їм розпоряджатись належним майном, тому вони змушені звертатися до суду з заявою, в якій просять встановити факт належності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 договору міни, який укладено 16.02.1996 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діяла від себе та від імені неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 і ОСОБА_9, посвідченого Лавренко Л.А., завідувачем Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстрованого в реєстрі № 1-376 та зареєстрованого 24.02.1996 року Лозівським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №39 за реєстровим № 709.
Заявники в судове засідання не з'явилися, але надали суду заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягали в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Лозівської об'єднаної територіальної громади м. Лозова, Харківської області в судове засідання не з'явилася, але надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, справу вирішити на власний розсуд.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Як вбачається з матеріалів справи, 16 лютого 1996 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7, яка діяла за себе та від імені неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі рішення виконавчого комітету Лозівської міської Ради народних депутатів від 23 січня 1996 року під № 10 було укладено договір міни, згідно якого ОСОБА_5 поміняла, належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на належну ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 квартиру, розташовану за аресою: АДРЕСА_2. Даний договір був посвідчений державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області Лавренко Л.А. 16 лютого 1996 року, зареєстрований в реєстрі за № 1-376.
Після укладення договору міни, а саме 24 лютого 1996 року договір був зареєстрований в Лозівському бюро технічної інвентаризації.
Як зазначили заявники у заяві, на даний час виникла необхідність звернутися до реєстраційної служби для внесення даних до Єдиного реєстру речових прав право власності на належне їм майно, але були виявлені помилки в написанні їхніх прізвищ у договорі міни від 16.02.1996 року.
Так, при зміні прізвищ та заміні паспорта Радянського Союзу працівниками паспортного столу була допущена помилка, а саме: ОСОБА_1 був виданий паспорт на прізвище ОСОБА_1, а її чоловіку ОСОБА_2.
Прізвища дітей в договорі міни були зазначені на підставі свідоцтв про їх народження, в яких також була допущена помилка в зв'язку з перекладом на українську мову.
Факт належності заявникам договору міни від 16.02.1996 року підтверджується копіями наступних документів, а саме: паспортом заявника ОСОБА_1, паспортом заявника ОСОБА_2; довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_1; довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_2, свідоцтвом про народження ОСОБА_2; свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим 26 жовтня 1979 року, виконавчим комітетом Панютинської селищної ради м. Лозова, Харківської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, НОМЕР_5, виданим повторно Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 29.09.2018 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_3, НОМЕР_6, виданим повторно Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 02 лютого 2019 року; свідоцтвом про народження ОСОБА_4, НОМЕР_7, виданим Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Лозова, Харківської області 06.05.1985 року; довідками про реєстрацію місця проживання особи, де прізвище заявників зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_4 відповідно.
На даний час ОСОБА_3 має прізвище ОСОБА_3, оскільки вона вдруге зареєструвала шлюб та обрала прізвище чоловіка, про що свідчить свідоцтво про шлюб НОМЕР_8, видане Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 06.07.2018 року.
ОСОБА_4 має прізвище ОСОБА_4, оскільки вона зареєструвала шлюб та обрала прізвище чоловіка, про що свідчить свідоцтво про шлюб НОМЕР_9, видане Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 14.03.2014 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81, ст. 90 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, а оформлення особистих чи майнових прав, які випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючий.
Встановлення даного факту дає заявникам можливість підтвердити їхнє право власності на житловий будинок.
Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 82, 89, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа Лозівська об'єднана територіальна громада м.Лозова Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 договору міни, який укладено 16.02.1996 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діяла від себе та від імені неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 і ОСОБА_9, посвідченого Лавренко Л.А., завідувачем Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області, зареєстрованого в реєстрі № 1-376 та зареєстрованого 24.02.1996 року Лозівським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №39 за реєстровим № 709.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення (п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Павлівка Друга, Лозівського району, Харківської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Заявник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець с. Дорогінка, Балкашинського району, Целіноградської області, Казахстан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Заявник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Лозова, Харківської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Заявник: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка м. Лозова, Харківської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4.

Заінтересована особа: Лозівська об'єднана територіальна громада, м. Лозова, Харківської області, вул. Ярослава Мудрого, 1.

Суддя Т.О.Каращук