н/п 2-о/490/140/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, заінтересовані особи: Миколаївське РУ «Приват-Банк», Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , а саме: надати довідку про суму перерахованих на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у Миколаївське РУ «Приватбанк» м. Миколаїв, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 грошових коштів від ПАТ т`АКЦЕНТ-БАНК» згідно меморіального ордеру від 08.04.2013 року із зазначенням контрагентів та призначенням проведеного платежу. В обґрунтування заявлених вимог, заявник зазначає, що 07 квітня 2013 року він уклав договір з фізичною особу-підприємцем ОСОБА_3 , згідно якого останній зобов`язувався виготовити та монтувати металопластикову конструкцію - балконну рам, а також демонтувати стару, а заявник в свою чергу зобов`язувався сплатити за його послуги 7422,00 грн. Заявник зазначив, що відповідно до укладеного договору він сплати авансовий внесок у розмірі 495 грн. на ім`ФОП - ОСОБА_2 , оскільки як заявнику пояснили, саме її працівники будуть встановлювати замовлені ним балконні рами. 07.04.2013 року заявник уклав з ОСОБА_3 «Соглашение о задатке на покупку» металлопластиковіх оконо № 234-340» відповідно до якого заявнику необхідно було сплатити 50 грн. при замірі майбутньої балконної рами, які проведе їх працівник. Крім того, після укладання договору з ОСОБА_3 заявник подав до ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заяву згідно якої надавався кредит у сумі 6927,00 грн. Заявник зазначив, що з моменту укладення договору пройшло більше 3 років, однак умови договору щодо встановлення балконної рами так і не були виконані. Окрім того, заявник зазначив, що рішеннм Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.07.2016 року йому було відмовлено у задоволенні позову до ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів та неустойки. Так, судом було встановлено,що ПАТ «Акцент Банк» перерахував ФОП ОСОБА_2 5853 грн. 81 коп., а також те, що належних доказів виконання договору зі сторони позивача, суду не надано, оскільки грошові кошти перераховувались на рахунок ФОП ОСОБА_2 , а також не надано доказів на підтвердження сплати коштів в повному обсязі на виконання договору ЕР-936. Заявник вказує, що йому було невідомо про перерахування грошей на рахунок ФОП ОСОБА_2 , а не на рахунок ФОП ОСОБА_3 , а тому ним було подано позов до Ковпаківського районного суду м. Суми позовну заяву про стягнення з ФОП ОСОБА_2 безпідставно перерахованої суми коштів. Саме тому заявнику потрібно для подання письмових доказів до суду розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю.

Заявник до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та вимоги заяви підтримав у повному обсязі.

Заінтересовані особи до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Судом досліджено договір від 07.04.2013 року згідно якого ФОП ОСОБА_3 зобов`язувався виготовити та монтувати металопластикову конструкцію - балконну раму, а заявник зобов`язувався сплатити за його послуги в розмірі 7422,00 грн.

Судом досліджено «соглашение о задатке на покупку металлопластиковых окон» від 07.04.2013 року відповідно до якого заявник зобов`язувався сплатити ФОП ОСОБА_3 50 грн. при замірі майбутньої балконної рами.

Судом досліджено заяву ОСОБА_1 № A31YRG101470342 про надання кредиту у розмірі 6927,00 грн.

Судом досліджено лист претензію ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 про те, що останнім не було виконано робіт по договору № ЕР-936 на виконання робіт по виготовленню та встановленню балконої рами і вікон.

Судом досліджено рішення Ковпакіського районного суду м. Суми від 07.07.2016 року згідно якого в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення грошових коштів та неустойки - відмовлено.

Судом досліджено меморіальний ордер від 08.04.2013 року згідно якого на рахунок ОСОБА_2 було перераховано грошові кошти в розмірі 5853,31 грн.

Судом досліджено ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2016 року з якої вбачається, що було відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення безпідставно перерахованої суми коштів та неустойки.

Частиною 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Статтею 1076 ЦК України визначено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. У разі розголошення банком відомостей, що становлять банківську таємницю, клієнт має право вимагати від банку відшкодування завданих збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Частиною 2ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність»визначено, що банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 «Про банки і банківську діяльність») і може змінюватися тільки на підставі закону.

Порядок та підстави розкриття банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою визначений вичерпний перелік осіб, на запити яких може розкриватися банківська таємниця, та підстави, за наявності яких, така інформація може бути їм надана. Зокрема, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи; а також за рішенням суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 30 вересня 2011 року № 10 надано роз`яснення, що заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи подаються до суду у випадках, встановлених законом. У зв`язку із цим провадження у такій справі може бути відкрито лише за заявою суб`єктів, перелічених уЗаконі «Про банки і банківську діяльність», та інших фізичних, юридичних осіб, а також державних органів, їх посадових і службових осіб, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб`єктів.

При цьому письмова вимога суду щодо надання інформації, яка містить банківську таємницю, має відповідати нормам ч. 2 ст. 62 Законуст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а саме: бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

Керуючись наведеними вище нормами та Правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими постановою правління Національного банку України від 14 липня 2006 року №267, обслуговуючий банк зобов`язаний виконати письмові вимоги суду загальної юрисдикції, а також ухвалені ними рішення (постанови) про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. (Постанова Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року №267 «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці»зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2006 року за №935/12809 і набрала чинності з 14 серпня 2006 року).

Таким чином, згідно зіст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд вправі надіслати належним чином оформлену вимогу і обслуговуючий банк зобов`язаний виконати рішення суду та письмово надати заявнику інформацію, яка містить банківську таємницю щодо юридичних та фізичних осіб.

Враховуючи, що заявнику необхідно для вирішення справи, яке перебуває на розгляді у Ковпаківському районному суді м. Сумии надання письмових доказів, які в свою чергу містить банківську таємницю, розкриття якої можливе лише в судовому порядку, то суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Частиною 3ст. 350 ЦПК Українипередбачено, що рішення суду щодо розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, підлягає негайному виконанню. Оскарження такого рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст.81,82,259,263-265,293,347-350 ЦПК України,ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Зобов`язати Миколаївське РУ «Приватбанк» розкрити інформацію, що містить банківську таємницю про суму перерахованих на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 грошових коштів від ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» згідно меморіального ордеру від 08.04.2013 року із зазначенням контрагентів та призначення проведеного платежу.

Ухвалене судом рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя