Справа № 635/2956/19
Провадження № 2/635/2085/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2019 року
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Токарєвої Н.М.,
секретар судового засідання - Антонян М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні до відкриття провадження у справі в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки,
учасники справи:
позивач (заявник): ОСОБА_1,
відповідач: ОСОБА_2,
В С Т А Н О В И В :
Заявник обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є законним власником і користувачем земельної ділянки № 121/122, що знаходиться на території Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області, в садовому товаристві «Нива», але її право було порушено незаконними діями ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 В судах першої та апеляційних інстанцій було доказано незаконність державного акту виданого на імя ОСОБА_3 та купівлю-продаж між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Заявник зазначає, що вже двічі здійснювалось незаконне відчуження спірної земельної ділянки і на даний момент вона відчужена ОСОБА_2, що в свою чергу дає підстави вважати, що існує загроза подальшого відчуження відповідачем ОСОБА_2 земельної ділянки на яку вона просить суд визнати право власності та визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а невжиття заходів забезпечення позову приведе до подальшого відчуження предмету спору і може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Також, позивач зазначає, що в матеріалах справи наявна актуальна інформація, щодо купівлі-продажу земельної ділянки, а також довідка з СТ «Нива», що тільки позивач є членом даного товариства.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.
Пунктом 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
До видів забезпечення позову, передбачених ст. 150 ЦПК України віднесено заборону вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.
Згідно п. 3 ст. 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як розяснено в п. п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Заявник при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову на підтвердження своїх вимог не надає доказів у вигляді актуальної інформації щодо власника (власників) спірної земельної ділянки на момент звернення до суду, тобто за 2019 рік, а надає лише копію договору купівлі-продажу земельної ділянки від 31.03.2010, копію Державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_5, копію договору купівлі-продажу від 10.02.2014 спірної земельної ділянки та копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.02.2014.
Тобто, заявник повторно звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову не надає доказів неможливості отримати актуальну інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна самостійно, станом на 2019 рік.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та не знаходить підстави для її задоволення.
Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки- відмовити.
Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею, підписана без проголошення.

Ухвала відповідно до Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України 2147-VIII 03.10.2017, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом пятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя Н.М. Токарєва