Житомирський апеляційний суд
Справа №279/6057/18 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія 23 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді Миніч Т.І.,

суддів Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

з участю відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Невмержицької О.А. у м. Коростені

у цивільній справі №279/6057/18 за позовом Комунального підприємства "Теплозабезпечення" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року КП "Теплозабезпечення" звернулося до суду із позовом. Позивач просив стягнути із ОСОБА_1 борг за послуги із централізованого теплопостачання у розмірі 28425, 49 грн за період із листопада 2015 року по листопад 2018 року та судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, КП "Теплозабезпечення" посилалося на те, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються підприємством. ОСОБА_1 не сплачує кошти за надані йому послуги, у зв`язку з чим за період з листопада 2015 року до листопада 2018 року у нього утворилася заборгованість в розмірі 28425, 49 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення виконавчого комітету Коростенської міської ради борг по оплаті послуг з теплопостачання у розмірі 28425 (двадцять вісім тисяч чотириста двадцять п`ять) гривень 49 копійок та 1762,00 гривни понесених судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначає, що фактично не користується послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання із листопада 2015 року у зв`язку із встановленням індивідуального газового обладнання у належній йому квартирі та відключення від системи централізованого опалення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що КП «Теплопостачяання» надає у місті Коростені Житомирської області послуги з тепло- та гарячого водопостачання, в тому числі й до будинку АДРЕСА_1 в якому знаходиться належна відповідачу ОСОБА_1 на праві власності квартира НОМЕР_1.

Договір про надання послуг з тепло- та гарячого водопостачання між сторонами не укладався.

Заборгованість ОСОБА_1 за опалення та гаряче водопостачання за період з листопада 2015 року до листопада 2018 року нарахована позивачем у розмірі 28425, 49 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з теплопостачання, відповідач є споживачем вказаних послуг, проте не сплачує за їх надання.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року №169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок), по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Коростенської міської ради 47 сесії VI скликання від 20.10.2015 року № 2076 внесено зміни в рішення Коростенської міської ради №1975 від 27.08.2015 року «Про погодження переліку житлових приміщень, в яких проведено встановлення газового обладнання (котлів) без дозволу» та доповнено перелік житлових приміщень, в яких проведено встановлено газового обладнання (котлів) або газового обладнання без дозволу виконавчого комітету Коростенської міської ради до 01.08.2015 року у м. Коростені, де в списку споживачів, які самостійно від`єдналися від централізованої системи теплопостачання значиться ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 30).

Тобто, орган місцевого самоврядування погодив встановлення відповідачем індивідуального газового опалення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві, є відгалуження від стояків у межах квартири.

Згідно Акта №171 про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП від 26.11.2015 року, який складено на підставі рішення міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП від 20.10.2015 року № 2076 представником монтажної організації ТОВ «АРМ-ЕЛЕКТРО» та представником виконавця послуг з ЦО і ГВП Пісецьким А.В. було здійснено відключення від мереж ЦО і ГВП будинку за адресою АДРЕСА_1 шляхом видимого розриву заварюванням приєднань радіаторів (конвекторів) - 5 шт., заварюванням стояків - 4 шт., залишено транзитних ізольованих стояків - 4 шт., заварюванням уводів ГВП (а.с. 31).

Згідно рахунку-фактури №172 від 06.11.2015 року ОСОБА_1 сплатив за відключення від системи централізованого опалення у сумі 295, 86 грн. (а.с. 32).

Вказане свідчить про факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання йому таких послуг.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що КП «Теплозабезпечення» не надає йому послуг з централізованого теплопостачання є обгрунтованими, оскільки у спірній квартирі батареї опалення відключені від центральної опалювальної системи та постачання гарячої води відбулося на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Таким чином, відповідачем доведено факт правомірного відключення його квартири від мережі централізованого теплопостачання з дотриманням чинного законодавства. Разом із тим доказів надання КП «Теплозабезпечення» послуг з постачання тепла в матеріалах справи не міститься.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене із порушенням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підлягає скасування із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 367,368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 16 травня 2019 року.