Головуючий суду 1 інстанції -Юзефович І.О.
Доповідач -Стахова Н.В.
Провадження № 22-ц/810/186/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇН

18 квітня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Стахової Н.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового

засідання: Сінько А.І.

представника відповідача: ОСОБА_3

учасники справи:

позивач: ОСОБА_4

відповідач: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2019 року (постановленого у складі судді Юзефовича І.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, стягнення компенсації

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 (далі позивач) вернулась до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_5 (далі відповідач) про поділ спільного майна.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 25 жовтня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, за час перебування у якому за спільні кошти ними було придбано спірний автомобіль марки OPEL VECTRA VIN-НОМЕР_5, 1989 року випуску, об`єм двигуна 1598, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивач зазначала, що вказаним автомобілем користується тільки відповідач, а вона користуватися ним немає згоди, і оскільки відповідач відмовляється добровільно відшкодувати вартість належної їй частки автомобіля, просила суд стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобіля у сумі 16 208,45грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2019 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, стягнення компенсації задоволено частково. Суд визнав автомобіль OPEL VECTRA VIN-НОМЕР_5, 1989 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Здійснено поділ спільного сумісного майна позивача та відповідача, а саме визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частку автомобіля OPEL VECTRA VIN-НОМЕР_5, 1989 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1; визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частку автомобіля OPEL VECTRA VIN-НОМЕР_5, 1989 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. У задоволенні позовних вимог про виплату грошової компенсації у розмірі вартості Ѕ частки автомобіля відмовлено за необґрунтованістю. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, неповне з`ясування усіх обставин у справі, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спірний автомобіль не може бути поділений між сторонами в натурі, бо є неподільною річчю. Спільне користування вказаним майном не можливо, оскільки сторони між собою не спілкуються. Крім того, позивач не має достатнього досвіду у керуванні автомобілем. Відповідач не надає у користування автомобіль, на виплату грошової компенсації також не погоджується, тому вона має право на отримання компенсації вартості Ѕ частки автомобіля.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_5 до суду не надходив, що не перешкоджає перегляду судового рішення.

В судовому засіданні позивач підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, надавши пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, та доповнивши, що судом по суті спір між сторонами не вирішений, оскільки автомобіль залишається у користуванні відповідача.

Відповідач та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, просили залишити рішення суду без змін, пояснивши, що відповідач не має можливості сплатити грошову компенсацію, бо це є для нього значною сумою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль є неподільною річчю, відповідач не спроможний сплатити позивачу грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобіля, а тому прийшов до висновку про визнання за сторонами права власності на Ѕ частку автомобіля за кожним.

Проте, з таким висновком суду не можна погодитися з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був укладений 23 жовтня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 від 25 жовтня 2003 року (а.с.11).

За час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано автомобіль марки OPEL VECTRA,1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1., який згідно витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ зареєстрований за відповідачем.

У судовому засіданні сторони не заперечували того факту, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю, бо був придбаний за час шлюбу та за спільні кошти.

Відповідно до висновку № 816 судової автотоварознавчої експертизи від 18 липня 2018 року дійсна ринкова власність автомобіля марки OPEL VECTRA, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, на момент його огляду (06.06.2018 року) становить 32416,93 грн.

В силу положень ст. ст. 21,24, 41 Конституції України та ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку встановленому статтею 364 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Виходячи з аналізу норми ст. 364 ЦК України у взаємозв'язку з положеннями статей 21,24,41 Конституції України, статей 316, 317, 319, 370 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

При цьому, зазначеною нормою перебачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність до згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

Визнаючи право власності на Ѕ частку спірного автомобіля за кожною стороною, суд першої інстанції залишив поза увагою та оцінкою доводи позивача щодо неможливості спільного користування автомобілем та факту відмови відповідача вирішити питання про припинення права спільної власності, і не звернув увагу на те, що співвласник має право на одержання компенсації вартості його частки.

За викладених обставин та виходячи з предмета і підстав заявленого позову, колегія суддів вважає, що позов підлягає задоволенню.

Що стосується твердження відповідача про неспроможність сплатити позивачу компенсацію вартості Ѕ частки автомобіля, то колегія суддів зауважує, що відповідач не надав доказів скрутного майнового становища. При цьому останній не заперечував, що працює та отримує заробітну плату.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позову.

На підставі ст.142 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у справі судові витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи, понесених позивачем у сумі 2745,60 грн. та судового збору у сумі 960 грн.

Керуючись ст.ст. 367,374, 376,383,384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 29 січня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_4 на Ѕ частку автомобіля (седан) OPEL VECTRA VIN-НОМЕР_5, 1989 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4) вартість Ѕ частки автомобіля (седан) OPEL VECTRA VIN-НОМЕР_5, 1989 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що становить 16 208,45 (шістнадцять тисяч двісті вісім) гривень.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на легковий автомобіль (седан) OPEL VECTRA VIN-НОМЕР_5, 1989 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3) на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4) судовий збір у розмірі 960 грн., витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи у розмірі 2745,60 грн.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повного тексту постанови - 22 квітня 2019 року.

Головуючий: Н. В. Стахова

Судді: Ю. В. Єрмаков

М. В. Назарова