Справа № 183/6336/17
№ 2/183/296/19
08 лютого 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.
з секретарем судового засідання Макаренко А. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз", третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
11 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз", в обґрунтування якого посилається на те, що 29 липня 2017 року о 11 год. 15 хв. на 185 км + 400 м автошляху Харків-Сімферополь водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під його керуванням та у його власності, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ОСОБА_3 "Європейський страховий союз", що посвідчується полісом № АМ/1093926, який на момент ДТП був діючим.
Ним на адресу відповідача було направлено повідомлення про настання ДТП та необхідний пакет документів, які відповідач отримав 14 серпня 2017 року, однак на нього не відреагував. В подальшому, а саме 01 вересня 2017 року він направив на адресу відповідача та ОСОБА_2 запрошення на огляд пошкодженого транспортного засобу, яке було призначено на 08 вересня 2017 року о 09 год. 00 хв., крім того у надісланому запрошенні він зазначив про свою контактну інформацію. На огляд транспортного засову ані відповідач, ані ОСОБА_4 не прибули. На підставі звіту № 13/09/17 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля НОМЕР_2, складеного ФОП ОСОБА_5 вартість матеріального збитку склала 111 777,90 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 563 223,70 грн., що значно перевищує ринкову вартість автомобіля, а сама вартість автомобіля після ДТП відповідно до звіту склала 23 645,43 грн. Додав, що на проведення робіт з оцінки транспортного засобу він витратив 1 500,00 грн., а також здійснив оплату за послуги евакуатора у розмірі 1 400,00 грн.
03 листопада 2017 року на адресу відповідача він направив пакет документів, які підтверджують вартість спричиненого йому матеріального збитку, які ОСОБА_3 "Європейський страховий союз" отримало 06 листопада 2017 року, однак протягом установленого Законом терміну відповідач не відреагував, і наразі не виплатив йому страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб.
Крім того, внаслідок ДТП він опинився у лікарні в діагнозом забиття грудини, підшкірна гематома, забиття лівого плечового суглобу. В лікарні він перебував на стаціонарі з 31 липня 2017 року по 18 серпня 2017 року. Разом з тим, він є приватним підприємцем, його дохід за попередній (до ДТП) рік склав 543 562,80 грн., а за перше півріччя 2017 року 234 685,00 грн., тобто вирахувавши дні перебування ним у лікарні він не отримував дохід, оскільки не працював, у звязку з чим розмір шкоди здоров'ю становить 29 031,40 грн., а розмір моральної шкоди він оцінює у 1 451,57 грн. (5% від належної страхової виплати за шкоду здоров'ю). Крім того, у зв'язку з невиконання відповідачем своїх зобовязань із виплати страхового відшкодування, останній повинен відшкодувати йому пеню за несвоєчасність виконання зобовязань, інфляційних втрат та 3 % річних.
У звязку з чим, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просив суд:
- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" на його користь страхове відшкодування у розмірі 160 107,45 грн., яке складається з: 88 132,47 грн. вартості матеріального збитку завданого у звязку з фізичним знищенням автомобіля; 1 400,00 грн. витрат на евакуацію пошкодженого транспортного засобу; 1 500,00 грн. витрат на проведення оцінки транспортного засобу, 2 026,67 грн. не отриманих доходів на період лікування; 27 004,73 грн. за втрату працездатності; 1 451,57 грн. моральної шкоди; 2 803,50 грн. пені за період з 14 листопада 2017 року по 14 грудня 2017 року; 4 079,64 грн. пеня за період з 15 грудня 2017 року по 25 січня 2018 року; 3 728, 69 грн. пеня за період з 26 січня 2018 року по 01 березня 2018 року; 15 146,24 грн. пеня за період з 02 березня 2018 року по 12 липня 2018 року; 3 048,01 грн. пеня за період з 13 липня по 07 серпня 2018 року; 2 682,91 грн. 3 % річних за період з 14 листопада 2017 року по 14 грудня 2017 року та 7 103,02 грн. інфляційних втрат за період з 14 листопада 2017 року по 14 грудня 2017 року.
- стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Ухвалою суду від 13 грудня 2017 року відкрите провадження по справі (а.с. 85). Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року залучено до розгляду у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 (а.с. 102). Ухвалою суду від 19 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 148-149).
Суд, дослідивши надані учасниками справи докази, приходить до таких висновків.
Судом установлено, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки SMART, модель COUPE, реєстраційний номер НОМЕР_3, його власником є ОСОБА_1 (а.с. 20).
Відповідно до постанови Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року по справі № 183/3706/17 (3/183/1516/17) про адміністративне правопорушення, водія ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 29 липня 2017 року о 11.15 годині на 185 км + 400 м а/ш М-18 Харків-Сімферополь, керуючи автомобілем "ВАЗ 2101", державний номер НОМЕР_4, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 15).
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована відповідачем Приватним акціонерним товариством "Європейський страховий союз", що посвідчено полісом № АМ/1093926 від 21 липня 2017 року. Відповідно до вказаного полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн., а за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю 200 000,00 грн. (а.с. 23).
Як вбачається з копій повідомлень, що містяться в матеріалах справи, представник відповідача ОСОБА_3 "Європейський страховий союз" та третя особа ОСОБА_2 викликались для участі в проведенні огляду пошкодженого автомобіля, марки SMART Coupe, реєстраційний номер НОМЕР_3, однак, останні на огляд не з'явились.
08 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_1 суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 складено звіт про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля SMART Coupe, реєстраційний номер НОМЕР_3 № 13/09/17, згідно з яким встановлено, що вартість матеріального збитку спричиненого володільцю автомобіля, пошкодженого внаслідок ДТП, складає 111 777,90 грн., вартість ремонту складає 563 223,70 грн. (а.с. 39-64). Згідно висновку цього ж суб'єкту оціночної діяльності № 13/09/17-1 про оцінку вартості утилізації вищезазначеного автомобіля, зазначена вартість складає 23 645,43 грн. (а.с. 65-70). Вартість експертного дослідження становить 1 500,00 грн. (а.с. 71, 72). Вартість послуг евакуатора склала 1 400,00 грн. (а.с. 31).
За своєю правовою природою зобов'язання з відшкодування шкоди, завданої ДТП, є деліктним зобов'язанням. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.
Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб'єктами, у спеціальний спосіб тощо).
Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у ст. 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.
Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.
За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача (ст. 1166 ЦК України).
Спеціальні делікти характеризуються такими особливостями: способом заподіяння шкоди; особою заподіювача шкоди; особою, яка відповідає за шкоду; об'єктом, якому заподіюється шкода; особливими умовами відповідальності тощо.
Видами спеціальних деліктів, зокрема, є шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, та шкода, що відшкодовується особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність.
Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги до особи, яка завдала шкоди, або до страхової компанії, про відшкодування цієї шкоди.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01 березня 2013 року (далі - Постанова), передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні керуватися положеннями ст. 1166, 1187 ЦК України.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З моменту, коли сталася ДТП у позивача виникло право вимоги як до безпосереднього заподіювача шкоди, так і до страхової компанії.
Аналогічні правові позиції висловлені колегіями суддів Верховного Суду України у постановах від 11 листопада 2015 року по справі № 6-309цс15 та від 14 вересня 2016 року по справі № 6-725цс16.
Судом встановлено, що позивачем на власний розсуд було обрано спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги про відшкодування шкоди, завданої ДТП, в межах ліміту відповідальності до страхової компанії ОСОБА_3 "Європейський страховий союз", в якій була застрахована цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_2, як особи, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем НОМЕР_6 та який знаходиться у власності ОСОБА_6, на момент виникнення ДТП.
Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Обов'язки страховика визначені у ст. 988 ЦК України, а страхувальника - у ст. 989 ЦК України.
У відповідності до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначених договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до ст. 6 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Згідно з п. 12.1 ст. 12 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Підпунктом 33.1.1, 33.1.4 пункту 33.1. статті 33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема, дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
У відповідності до п. 35.1 ст. 35 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до приписів п.36.1 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання

страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з п. 34.3 ст. 34 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_3 "Європейський страховий союз" не було виконано вищенаведені вимоги ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач також заявляє вимоги щодо стягнення з даного відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплаті кредиторові.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З гідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обовязок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

В свою чергу, відповідно до п.п. 30.1, 30.2 ст. 30 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов до переконання про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 "Європейський страховий союз" на користь позивача ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 88 132,47 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязання за період з 14 листопада 2017 року по 07 серпня 2018 року у розмірі 28 806,08 грн., інфляційних втрат у розмірі 7 103,02 грн., 3 % річних за вищезазначений період у розмірі 2 682,91 грн., а також 1 400,00 грн. витрат на послуги евакуатора та 1 500,00 грн. витрат на проведення оцінки транспортного засобу.

Що стосується вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми моральної шкоди, шкоди, повязаної з лікуванням та матеріальних збитків, повязаних з неотриманням доходу суд виходить з наступного.

За загальним правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується володільцем (власником) цього джерела.

Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В період часу з 31 липня 2017 року по 18 серпня 2017 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні травм, отриманих в результаті ДТП 29 липня 2017 року в КЗ "Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня" з діагнозом: забій грудини, підшкірна гематома, забиття лівого плечового суглобу, що підтверджується довідкою № 107 КЗ "Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня" від 18 серпня 2017 року та випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с. 79, 80).

Таким чином, в період часу з 31 липня 2017 року по 18 серпня 2017 року включно позивач був непрацездатний та знаходився на лікарняному, що підтверджується відповідною довідко (листком непрацездатності) (а.с. 79).

Відповідно до п.п. 24.1, 24.2, 24.3 ст. 24 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, повязані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, повязану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоровя, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2017 рік" мінімальна заробітна плата в Україні станом на 01 січня 2017 року становила 3 200,00 грн., тобто розмір шкоди, заподіяний здоров'ю становить 2 026,67 грн., виходячи із наступного розрахунку (1/30 (частка за законом) * 3 200,00 грн. (мінімальна заробітна плата в України станом на 01 січня 2017 року) * 19 (кількість днів перебування на стаціонарному лікуванні).

Також позивач є фізичною особою підприємцем з 23 серпня 2011 року, платником єдиного податку, копії свідоцтв знаходяться в матеріалах справи (а.с. 87, 88, 89).

В період часу з 31 липня 2017 року по 18 серпня 2017 року включно позивач був непрацездатним, знаходився на лікарняному та не здійснював підприємницьку діяльність, яка є для нього єдиним джерелом заробітку коштів та матеріального забезпечення його сім'ї.

Згідно з податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 11 січня 2017 року, дохід позивача від підприємницької діяльності за 2016 господарський рік склав 543 562,80 грн., а відповідно до податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця від 03 серпня 2017 року, дохід позивача від підприємницької діяльності за перше півріччя 2017 склав 234 685,00 грн. (а.с. 81, 82).

Відповідно до ч.1 ст. 1198 ЦК України, розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців.

Так, розмір доходу фізичної особи підприємця, втрачений ним за період непрацездатності внаслідок пошкодження здоров'я в результаті дорожньо-транспортної пригоди, який підлягає відшкодуванню в порядку, передбаченому ст. 1198 ч.1 ЦК України, визначається у розмірі 27 004,73 грн. Таким чином загальний розмір шкоди спричиненої здоров'ю складає 29 031,40 грн.

Крім того, відповідно до ст.. 26-1 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 1 451,57 грн., виходячи із такого розрахунку (29 031,40 грн. * 5 %).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем ОСОБА_1 при поданні даної позовної заяви було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1 435,46 грн. (а.с. 1, 106, 126).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз", третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 88 132,47 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязання за період з 14 листопада 2017 року по 07 серпня 2018 року у розмірі 28 806,08 грн., інфляційних втрат у розмірі 7 103,02 грн., 3 % річних за вищезазначений період у розмірі 2 682,91 грн., а також 1 400,00 грн. витрат на послуги евакуатора та 1 500,00 грн. витрат на проведення оцінки транспортного засобу, а всього 129 624,48 грн. (сто двадцять девять тисяч шістсот двадцять чотири грн. 48 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної шкоди 1451,57 грн. (одна тисяча чотириста пятдесят одна грн. 57 коп.)

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" на користь ОСОБА_1 шкоду спричинену здоров'ю у розмірі 29 031,40 грн. (двадцять девять тисяч тридцять одна грн.. 40 коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" на користь ОСОБА_1 відшкодування справленого судового збору у розмірі 1 435,46 грн. (одна тисяча чотириста тридцять пять грн. 46 коп.).

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_7, зареєстрований за адресою: 52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район м. Підгородне, вул. Жовтнева, 258;

- відповідач: Приватне Акціонерне товариство "Європейський страховий союз", , місцезнаходження юридичної особи: 01030, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, 6;

- третя особа: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_8, мешкає за адресою: 51256, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Королево, вул. Пушкіна, 13.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне рішення суду складено 08 лютого 2019 року.

Суддя Д. І. Городецький