Справа № 490/6577/18
Провадження № 22-ц/812/594/19 Суддя-доповідач апеляційного суду - Самчишина Н.В.
Ухвала

18 квітня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів - Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Подзігун Г.В., того ж дня, повний текст рішення складено 04 лютого 2019 року, у цивільній справі за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії,

встановила:

08 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3, який обґрунтовувала наступним.

Вона є власницею земельної ділянки по АДРЕСА_1. Власником суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_2 є відповідач.

Влітку 2017 року ОСОБА_3 побудувала на території своєї ділянки басейн, а також з порушенням будівельних норм господарську будівлю на межі їх земельних ділянок. В процесі будівництва відповідачем були порушені права позивача, як власника земельної ділянки, а саме: ґрунтом засипано кам'яну огорожу позивача; інженерні мережі, без згоди позивача, виведено на її територію та по трубах прокладено електропроводи; на земельну ділянку позивача виведено три стічні труби з яких постійно стікає вода, що утворює на ділянці калюжі; відповідач скидає будівельне сміття на земельну ділянку відповідача. Крім того, вода, що стікає по трубам, проведеними відповідачем, затоплює споруди, розташовані на земельній ділянці позивача, вимиває землю, створює стійкий неприємний каналізаційний запах, псує ґрунтові води, заболочує ділянку, що повністю унеможливлює її використання.

Посилаючись на акт комісії адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 07 листопада 2017 року, яким зафіксовані виявлені, як на думку позивача, порушення закону та її прав, уточнюючи позовні вимоги позивач просила зобов'язати ОСОБА_3 відновити становище, яке існувало до порушення шляхом демонтажу інженерних мереж (пластикових труб), які виведені на територію її земельної ділянки; демонтажу трьох стічних труб, виведених на територію її земельної ділянки; замурувати отвір в бетонному заборі; знести незаконну споруду, побудовану на межі земельних ділянок сторін; закопати басейн та вивезти з території все будівельне сміття.

Позиція відповідача суду невідома, оскільки справу розглянуто за її відсутності.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем недоведене порушення відповідачем закону (технічних норм і правил) та прав позивача.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач користується господарськими спорудами та комунікаціями, на які в своєму позові вказує позивач. Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази щодо належності земельної ділянки, яка є суміжною з земельною ділянкою позивача, саме відповідачу.

-2-

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неналежну оцінку судом акту комісії Центрального району Миколаївської міської ради від 07 листопада 2017 року, яким вона обґрунтовувала позов, а також будівництво басейну відповідачем без отримання дозволу, як це передбачено законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» і в Правилах використання та забудови території м. Миколаєва, затвердженим рішенням Миколаївської міської ради від 17 жовтня 2003 року № 15/41, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її вимоги.

В суді апеляційної інстанції позивач заявила клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування відповідності розміщеної споруди водного басейну, влаштованих труб водовідведення та інженерних мереж у вигляді пластикових труб, виведених на її земельну ділянку, якими користуються сусіди по АДРЕСА_2, а також побудованої господарської будівлі на межі їх земельних ділянок вимогам нормативно - правових актів в галузі будівництва (ДБН, СНіП тощо) та вартість приведення належної позивачу земельної ділянки в належний стан.

При цьому посилалась на те, що судом першої інстанції не роз'яснялося право на проведення експертизи та наслідки, які наступають у разі її не проведення.

Відповідач в судове засідання без поважних причин не з'явилася.

Колегія суддів вважає, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню відповідно до ст. 103 ЦПК України, оскільки апеляційний суд хоча й переглядає справу лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, проте для вирішення спору суттєве значення має з'ясування відповідності влаштованих труб та побудованої споруди вимогам нормативно - правових актів в галузі будівництва (ДБН, СНіП тощо). Для з'ясування вказаних питань необхідні спеціальні знання.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 252 та п. 9 ч.1 ст. 252 ЦПК України на час проведення експертизи слід зупинити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 143,144, 202, 304 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити частково.

Призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Регіональній торгово-промисловій палаті Миколаївської області.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність по ст. ст. 384, 385 КК України.

1. Чи має місце самовільне влаштування труб водовідведення та інженерних мереж у вигляді пластикових труб виведених з земельної ділянки по АДРЕСА_2 на земельну ділянку по АДРЕСА_1? Чи відповідає місце влаштування цих труб вимогам нормативно - правових актів в галузі будівництва (ДБН, СНіП тощо)? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність, в якій спосіб її слід усунути та яка вартість робіт ?

2. Чи має місце самовільне будівництво господарської споруди на межі земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2? Чи відповідає місце встановлення цієї господарської споруди вимогам нормативно - правових актів в галузі будівництва (ДБН, СНіП тощо)? Якщо не відповідає, то в чому полягає невідповідність? Чи перешкоджає ця господарська споруда використанню земельної ділянки по АДРЕСА_1? Якщо так, то в чому ці перешкоди виявляються та в якій спосіб їх слід усунути?

Зобов'язати позивача та відповідача у справі надати експертам вільний доступ до земельних ділянок.

-3-

Роз'яснити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 наслідки ухилення від участі в експертизі передбачені ст. 109 ЦПК України, а саме у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

В розпоряджтеся експертів надати матеріали даної цивільної справи, Інвентаризаційні справи: №21934 будинку АДРЕСА_1, вул. АДРЕСА_2, м. Миколаїв та № 13803 по вул. АДРЕСА_2, 59 кварталу 1870.

Провадження у справі на період проведення експертизи зупинити.

Ухвала апеляційного суду в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Л.М. Прокопчук

Л.М. Царюк

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2019 року.