Справа № 171/1702/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря Харчченко О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2, представник позивача - ОСОБА_3, до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_5", Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_6, про захист прав споживача та визнання виконавчого напису нотаріуса такого, що не відповідає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2018 року позивач ОСОБА_2 у особі свого представника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ПАТ «Перший Український ОСОБА_5», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_6 про захист прав споживача та визнання виконавчого напису нотаріуса такого, що не відповідає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач працює в виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради, на адресу місця роботи позивача надійшла постанова приватного виконавця ОСОБА_6 про звернення стягнення на заробітну плату позивача, відкрита на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом ОСОБА_4 про стягнення з неї на користь ПАТ "Перший Український ОСОБА_5" заборгованості за кредитним договором. Проте між нею та банком договорів не укладалось, будь-яких зобовязань не виникало, тому відсутня її заборгованість перед банком. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не пересвідчилась у наявності між сторонами договірних відносин, у безспірності заборгованості, повідомлення банком про розмір заборгованості, інших документів для вчинення виконавчого напису, дотримання трирічного строку звернення до нотаріуса. Тому просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 27.08.2018 року відкрито спрощене провадження, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року задоволено заяву представника позивача та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 56819874, відкритому на підставі виконавчого напису № 4564 від 30.05.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_5" заборгованість в розмірі 67167,90 гривень, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_6.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року задоволено заяву представника позивача та витребувано у приватного нотаріуса ОСОБА_4 нотаріальні документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 4564 від 30.05.2018 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 позов підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судові засідання не зявлялась, надала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі ПАТ "Перший Український ОСОБА_5", приватний виконавець виконавчого округу м. Києва ОСОБА_6 у судові засідання не являлись, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв суду не надали.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ПАТ «Перший український міжнародний банк» (ПАТ «ПУМБ») є юридичною особою з місцезнаходженням м. Київ, вул.. Андріївська,4 здійснює діяльність за кодом КВЕД 64.19 інші види грошового посередництва, що підтверджується витягом з ЄДРПУО та статутом товариства.

11.04.2018 року ПАТ «Перший український міжнародний банк» уповноважило начальника відділу після судової роботи Управління юридичного стягнення Департаменту стягнення кредитів Банку ОСОБА_7 представляти інтереси банку з зазначеними у довіреності повноваженнями, у тому числі з наданням права прав підпису заяв про вчинення виконавчого напису нотаріусом, що підтверджується довіреністю та витягами про реєстрацію даної довіреності.

ОСОБА_7, як представник ПАТ «Перший Український міжнародний банк», звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 з заявою про вчинення виконавчого напису.

У вказаній заяві ОСОБА_7, як представник ПАТ «Перший Український міжнародний банк», просив стягнути на користь «Перший Український міжнародний банк», яке є кредитором по кредитному договору № 260547100, заборгованість з боржника ОСОБА_2 за період з 15.05.17 року по 15..05.2018 року у розмірі 67167,90 грн. (у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 22013,17 грн., прострочена заборгованість за комісією в розмірі 19163,89 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 21583,42 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4230,28 грн., строкова заборгованість за комісією в розмірі 59,82 грн., строкова заборгованість за процентами в розмірі 117,32 грн.).

До заяви представником банку додано:

-оригінал кредитного договору № 260547100,

-виписку з рахунку ОСОБА_2 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором 260547100,

-документи стягувача та представника стягувача за довіреністю,

-письмову вимогу ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на імя ОСОБА_2 від 13.04.2018 року вих.. № 221 про наявність заборгованості та повернення заборгованості до 20.04..2018 року, попередження про застосування заходів примусу шляхом вчинення, зокрема, виконавчого напису нотаріуса, у разі невиконання вимоги банку у встановлений строк.

-Список №3921 (форма103) згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих відправником ТОВ «Франко Пак» ПУМБ.

30.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, на підставі ст.. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, запропоновано звернути стягнення:

З громадянки ОСОБА_2, яка є боржником за кредитним договором № 260547100 від 14.10.2014 року між нею та ПАТ «Перший Український міжнародний банк», заборгованість за вказаним кредитним договором за період з 15.05.17 року по 15..05.2018 року у розмірі 67167,90 грн., у тому числі:

прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 22013,17 грн., прострочена заборгованість за комісією в розмірі 19163,89 грн., прострочена заборгованість за процентами в розмірі 21583,42 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4230,28 грн., строкова заборгованість за комісією в розмірі 59,82 грн., строкова заборгованість за процентами в розмірі 117,32 грн..

Вказаний виконавчий напис зареєстровано нотаріусом в реєстрі за № 4564.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження 56819874 та постановою від 27.07.2018 року звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 та зобовязано здійснювати відрахування з доходів боржника у розмірі 20 %.

Листом від 27.07.2018 року дану постанову направлено на виконання до виконавчого комітету Зеленодольської міської ради, позивачу ОСОБА_2 та відповідача ПАТ «ПУМБ».

Позивач вважає, що приватним нотаріусом не дотримано вимог законодавства при вчиненні виконавчого напису, тому звернулась до суду за захистом порушеного права.

З цих підстав між сторонами виник спір.

З урахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, предметом доказування по даній справі є 1. наявність у нотаріуса правових підстав для вчинення виконавчого напису, 2. безспірність заборгованості, 3. дотримання трирічного строку з моменту виникнення заборгованості звернення до нотаріуса, 4. дотримання заявником вимоги про письмове повідомлення божника про наявність заборгованості.

1. Вирішуючи питання про наявність у нотаріуса правових підстав для вчинення виконавчого напису, суд виходить з того, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Як видно з наданих нотаріусом ОСОБА_4 копій документів, відповідачем ПАТ «ПУМБ» були надані нотаріусу всі необхідні документи, які необхідні для вчинення виконавчого напису, а саме - оригінал кредитного договору та засвідчена виписка з рахунку.

Тому у нотаріуса ОСОБА_4 не було підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії - виконавчого напису на підставі наданої представником ПАТ «ПУМБ» заяви про вчинення виконавчого напису та доданих до заяви документів.

2. Разом з тим, суд вважає, що оскільки за положеннями ст.. 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачено право на оскарження нотаріальної дії в судовому порядку, то при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Суд вважає, що з наданої відповідачем ПАТ «ПУМБ» виписки з рахунку не вбачається час виникнення простроченої заборгованості, час, з якого почали нараховуватись пеня та штрафи, що позбавляє суд можливості пересвідчитись у вірності складеного розрахунку заборгованості та безспірності заборгованості.

Крім того, з наданих представником позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні копій ухвал від 15.02.19 року та 04.04.2019 року, встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2. до ПАТ «ПУМБ» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, де спір точиться щодо правовідносин сторін згідно кредитного договору від 14.10.2014 року.

Ці обставини, на думку суду, свідчать про те, що між сторонами існує спір щодо заборгованості за кредитним договором.

3. Крім того, другою визначеною ст.. 88 ЗУ «Про нотаріат» обовязковою умовою вчинення виконавчого напису нотаріуса, є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

При вирішенні питання щодо дотримання трирічного строку звернення ПАТ «ПУМБ» до нотаріуса з дня виникнення права вимоги у кредитора, суд виходить з того, що згідно усталеної судової практики, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (постанови Верховного суду України від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14; від 3 червня 2015 року № 6-31цс15).

Як видно з дослідженого в судовому засіданні кредитного договору від 14.10.2014 року пункт 3.4, позичальник зобовязався здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та комісії за надання пакету послуг по видачі кредиту, закріпленим в додатку № 1, який підписується сторонами та є невідємною частиною цього договору.

Згідно вказаного графіку повернення кредиту та відсотків повинно було здійснюватись щомісячно.

Однак у наданій виписці з рахунку ОСОБА_2 не зазначено з якого часу почала виникати заборгованість, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання трирічного строку для звернення з заявою про стягнення чергової суми платежу та процентів, а тому факт дотримання трирічного строку звернення за захистом порушеного права, не доведено в судовому засіданні.

4. З наданої нотаріусом матеріалів нотаріальної справ встановлено, що заявником надавалась нотаріусу копія письмової вимоги до ОСОБА_2 та список згрупованих відправлень, однак матеріали справи не містять відомостей про отримання цього повідомлення позивачем ОСОБА_2.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено факт вчинення відповідачем приватним нотаріусом ОСОБА_4 виконавчого напису за заявою представника ПАТ «ПУМБ» з передбачених законодавством підстав, однак в судовому засіданні встановлено, що заборгованість позивача ОСОБА_2 перед відповідачем ПАТ «ПУМБ» не є безспірною, повідомлення про наявність заборгованості позивач ОСОБА_2 не отримувала, а доказів того, що на момент звернення представника ПАТ «ПУМБ» до нотаріуса не сплинув трирічний строк з дня виникнення права вимоги, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що право ОСОБА_2 було порушене відповідачем ПАТ «ПУМБ» та підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису, вчиненого 30 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі за № 4564, щодо стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 67 167 грн. 90 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи, а тому на даний час відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою суду по даній справі.

Керуючись ст.ст. 4,5,12, 13, 76-81, 89, 133,134,137,141,259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 30 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі за № 4564, щодо стягнення зі ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 67 167 грн. 90 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення скласти о 09-00 годині 21.04.2019 року.

Суддя:ОСОБА_8