Провадження № 2/742/393/19
Єдиний унікальний № 742/351/19
РІШЕННЯ
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади смт.Мала Дівиця в особі Малодівицької селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування, -
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
У січні 2019 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування на будинок, що знаходиться за адресою: вул. Святотроїцька, 26, смт Мала Дівиця, Прилуцького району Чернігівської області, що складається із житлового будинку А-1 з сінями а-1 тамбуром а'-1, сінами а''-1 та тамбуром а'''-1 загальною площею 138,7 кв.м., житловою 60,5 кв.м., та господарсько - побутових будівель: сараю Б-1, б-1, В-1, Д-1, навісу Г-1, Ж-1, погрібу m, огорожі №, після смерті дідуся, ОСОБА_3, померлого 03.01.2010 року.
Аргументує свої вимоги тим, що 08 грудня 1995 року помер її батько ОСОБА_4.
Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, позивач отримала відмову, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок належний спадкодавцю.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 31.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 10 год. 00 хв. 27 лютого 2019 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 18 березня 2019 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 18 березня 2019 року розгляд справи відкладено до 04 квітня 2019 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 04 квітня 2019 року розгляд справи відкладено до 16 квітня 2019 року.
ІІІ. Позиції сторін.
В судове засідання позивач та його представник не зявились, але надали суду заяву, в якій просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують.
Представник відповідача територіальної громади смт.Мала Дівиця в особі Малодівицької селищної ради не з»явився, але надав заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
22 січня 1958 року народився ОСОБА_5, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_6(а.с.6)
19 грудня 1984 року народилася ОСОБА_7, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_8(а.с.6)
08 грудня 1995 року помер ОСОБА_5 в Прилуцькому районі, Чернігівської області(а.с.9).
03 січня 2010 року помер ОСОБА_3 в смт.Мала Дівиця, Прилуцького району, Чернігівської області(а.с.10)
24 листопада 2012 року ОСОБА_9 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу її прізвище змінилось на «Козік»(а.с.7)
Згідно з довідки Малодівицької селищної ради №1488 від 01.10.2018, номер будинку по вул.Святотроїцькій в смт.Мала Дівиця з №18 на №26 було змінено на основі рішення виконкому Малодівицької селищної ради №15 від 08 серпня 1968 року(а.с.12)
Відповідно до довідки Малодівицької селищної ради №1487 від 01.10.2018 року, вулицю 1 Травня в смт.Мала Дівиця змінено на вулицю Святотроїцьку рішенням сесії Малодівицької селищної ради від 29 травня 2001 року(а.с.12)
Відповідно до довідки Малодівицької селищної ради №306 від 27.02.2019 року, житловий будинок за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, смт.Мала Дівиця, вул.Святотроїцька, 26 належить ОСОБА_3 і за життя був у його володінні(а.с.31)
06 квітня 1962 року рішенням №6 виконкому Малодівицької ради депутатів, встановлено право власності на будинковолодіння по вул.1 Травня, буд №18, смт.Мала Дівиця, Прилуцького району, Чернігівської області за гр. ОСОБА_10С.(а.с.57)
17 січня 1972 року виконкомом Малодівицької сільської ради депутатів на підставі рішення №1 від 17 січня 1969 року ОСОБА_3 надано дозвіл на перебудову на закріпленому за ним присадибною ділянкою таких будівель: житлового одноповерхового будинку житловою площею 43,5 кв.м. з кирпічними стінами(а.с.47-50)
Згідно з довідки Малодівицької селищної ради №307 від 27.02.2019 року, погосподарські книги по смт.Мала Дівиця не ведуться, так як даний населений пункт є селищем міського типу(а.с.32)
Згідно з довідкою КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради №2002 від 02.10.2018 року станом на 31.12.2012 року право власності на новий будинок під літ.А-1 за адресою смт.Мала Дівиця по вул.Святотроїцькій (1 Травня,18) 26 не зареєстровано. Змінено адреси з вул.1 Травня 18 на вул.Святотроїцька, 26 на підставі рішення №15 Малодівицької селищної ради від 08.08.1968 р., 16 сесія 23 скликання Малодівицької селищної ради від 29.05.2001 року. Старий будинок знесено ( право власності на старий будинок не скасовано за ОСОБА_10)(а.с.8)
24 січня 2019 року приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу ОСОБА_12 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії, такої як видача свідоцтва про право на спадщину на її ім»я на житловий будинок, що знаходиться по вул.Святотроїцька, 26 (до зміни адреси:вул.1 Травня, 18 в смт.Мала Дівиця, Прилуцького району, Чернігівської області(а.с.13).
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
За приписами ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
На підставі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно частини 1 статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їх матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України ).
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення ЦК України застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.
Відповідно до ч. 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.
Крім того, згідно з ч. 1 та ч. 5 статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок суди мають врахувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 3 ст.3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат",постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР",
Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69).
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва.
З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі обєкти.
Така ж правова позиція Державної архітектурно-будівельної інспекції України визначена в листі ДБТІ України від 01.09.2011 року № 40-12-2409 Щодо прийняття в експлуатацію обєктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56,( далі- Інструкції) передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції).
Пунктом 27 розділу IV Інструкції передбачалося, в разі будівництва, з дозволу виконкому місцевої Ради депутатів трудящих, будинку взамін старого, що підлягає знесенню, після закінчення будівництва та прийняття нового будинку в експлуатацію, забудовнику повинно бути видано на підставі відповідного рішення виконкому місцевої Ради депутатів трудящих свідоцтво про право власності, а старий правовстановлюючий документ відбирається та погашається.
Судом встановлено, що 08.12.1995 року помер батько позивача ОСОБА_5.
Батько останнього та дід позивачки ОСОБА_3 помер 03.01.2010 року.
За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_3 набув право власності на новозбудований будинок, який збудований взамін знесеного в 1970 році, оскільки законодавство, яке діяло на момент побудови не вимагало введення будинку в експлуатацію та обов»язкової його реєстрації.
Після смерті ОСОБА_3, спадщину прийняла його онука ОСОБА_2, оскільки остання проживала та була зареєстрована за однією адресою з ним та має право на ту частину вказаної спадщини, яка належала б за законом її батьку ОСОБА_5 - сину спадкодавця, якби він був живий на час відкриття спадщини.
Оскільки, оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач немає можливості із-за відсутності правоустановчих документів, тому її право підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення позовних вимог та визнання за нею права на успадкований житловий будинок.
Керуючись ст.ст.247,259,263-265,273, 354 ЦПК України, суд
ОСОБА_13 Вікторівни до територіальної громади смт.Мала Дівиця в особі Малодівицької селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування на будинок, що знаходиться за адресою: вул. Святотроїцька, 26, смт Мала Дівиця, Прилуцького району Чернігівської області, що складається із житлового будинку А-1 з сінями а-1 тамбуром а'-1, сінами а''-1 та тамбуром а'''-1 загальною площею 138,7 кв.м., житловою 60,5 кв.м., та господарсько - побутових будівель: сараю Б-1, б-1, В-1, Д-1, навісу Г-1, Ж-1, погрібу m, огорожі №, після смерті дідуся, ОСОБА_3, померлого 03.01.2010 року.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Коваленко А.В.