ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3760/19 Справа № 202/8096/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Зосименко С. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової Ольги Валеріївни на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової Ольги Валеріївни, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариства «УкрСиббанк» про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса ДМНО Щетілової О. В., треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ПАТ «УкрСиббанк» про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він та ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу від 25 грудня 2017 року, укладених між ними та ОСОБА_7, є власниками земельної ділянки площею 0,1065 га та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, по 1/2 частини кожний. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване за ним у встановленому законом порядку, про що Управлінням земельних ресурсів у м. Дніпропетровську видано державний акт серії НОМЕР_1. Право власності на частину домоволодіння за ним зареєстровано у КП «ДМБТІ» 30 січня 2008 року за №17550121. На підставі договору іпотеки №11277732/11277415/11277583/11278370/11277496 від 26 грудня 2007 року, укладеного між ним, АКІБ «Укрсиббанк» і ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №5852, вищевказане нерухоме майно було передано в іпотеку банку у забезпечення кредитних договорів № від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року; №0 від 26.12.2007 року. Іпотека зареєстрована в державному реєстрі 14 січня 2008 року за №6392505. Зазначав, що з інформаційної довідки №76236315 від 19 грудня 2016 року йому стало відомо, що на підставі рішення Київського районного суду м.Сімферополя АРК від 11 жовтня 2013 року по справі №123/1947/13-ц було визнано право власності на належне йому нерухоме майно за ОСОБА_3 та в подальшому перепродане ОСОБА_5 Приватний нотаріус Щетілова О.В., яка є відповідачем по справі, 26 квітня 2016 року винесла рішення №29416575 про реєстрацію права на належну йому земельну ділянку за ОСОБА_3, а 19 квітня 2016 року відповідач зареєструвала за ОСОБА_3 право власності на спірну земельну ділянку (номер запису 14321516). 26 квітня 2016 року відповідач винесла рішення №29416575 про реєстрацію прав на належне йому домоволодіння за ОСОБА_3, а 19 квітня 2016 року було зареєстроване на нього і право власності (номер запису 14321301). Згідно інформаційної довідки №76236315 від 19 грудня 2016 року відповідачем було припинено іпотеку 19 квітня 2016 року, про що внесено відповідні відомості до реєстру 26 квітня 2016 року. Однак він та ОСОБА_4, як позичальники банку, не виконали зобов'язання за кредитним договором, які забезпечені іпотекою. Отже на день проведення реєстраційних дій щодо його нерухомого майна, 19 квітня 2016 року, мало місце обтяження, яке перешкоджало вчиненню реєстрації. У зв'язку із зазначеним позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення №29416575 від 26 квітня 2016 року приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової О.В. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1065га, кадастровий номер НОМЕР_2, та домоволодіння, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення № 29416575 від 26 квітня 2016 року приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової (Грамс) О. В. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1065 га, кадастровий номер НОМЕР_3 та домоволодіння (літ. Ф-1-житловий будинок, літ. В - сарай, літ. Г-сарай, літ. Д,Е - убиральні, №1-6 споруди, 1.П,Ш.1У -замощення), які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

З таким рішенням не погодилася відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілова (Грамс) О. В., звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки НОМЕР_4, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №4354 від 25 грудня 2007 року, позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 придбали по Ѕ частині кожний земельну ділянку площею 0,1065 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 (т.1 а.с.7, 8).

Позивач ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку отримав державний акт на право власності НОМЕР_1, виданий Управлінням земельних ресурсів у м.Дніпропетровську (т.1 а.с.9).

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами НОМЕР_5, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №4343 від 25 грудня 2007 року (а.с.10), ОСОБА_2 та ОСОБА_4 придбали по Ѕ частині домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 Позивач зареєстрував своє право власності на частину домоволодіння, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ДМБТІ» 30 січня 2008 року за №17550121 (т.1 а.с.14).

26 грудня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_4, було укладено договір іпотеки №11277732/11277415/11277583/11278370/11277496, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №5852, відповідно до якого у забезпечення кредитних договорів № від 26 грудня 2007 року; №0 від 26 грудня 2007 року; №0 від 26 грудня 2007 року; №0 від 26 грудня 2007 року; №0 від 26 грудня 2007 року, іпотекодавці передали в іпотеку іпотекодержателю вищевказану земельну ділянку та житловий будинок. Іпотека зареєстрована в державному реєстрі 14 січня 2008 року за №6392505.

Згідно інформаційної довідки №76236315 від 19 грудня 2016 року приватним нотаріусом ДМНО Щетіловою О.В. було зареєстровано: 19 квітня 2016 року о 20:32:08 державну реєстрацію обтяження, на підставі рішення Київського районного суду м.Сімферополя АРК від 11 жовтня 2013 року по справі №123/1947/13-ц та припинено заборону на нерухоме майно; 19 квітня 2016 року о 20:49:33 на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11 жовтня 2013 року по справі №123/1947/13-ц припинено іпотеку; 19 квітня 2016 року 2016 року о 20:56:28 державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_3 на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11 жовтня 2013 року по справі №123/1947/13-ц (т.1 а.с.19-27).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відповідно ст. 9 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону Украні «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом; рішень судів, що набрали законної сили .

Згідно ч.13 ст. 15 зазначеного Закону порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

25 грудня 2015 року постановою №1127 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію та необхідні для такої реєстрації документи, визначені Порядком (пункти 6 - 9 Порядку).

За правилами пункту 12 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для такої відмови, що визначені Законом №1952 (пункт 24 Порядку).

Пунктом 4 та 5 статті 24 Закону №1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи на час вчинення приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. дій з державної реєстрації переходу прав власності на спірне нерухоме майно, діяла заборона відчуження цього нерухомого майна на підставі договору іпотеки №11277732/11277415/11277583/11278370/11277496.

Згідно Інформаційної довідки №77131993 від 27 грудня 2016 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 07 жовтня 2015 року зареєстровано та не знято арешт всього нерухомого майна (номер запису 11513581, обтяжувач Кіровський ВДВС Дніпропетровського МУЮ). В Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за ОСОБА_2 зареєстровані та не зняті записи №6321917 від 26 грудня 2007 року, №6322100 від 26 грудня 2007 року; №6322275 від 26 грудня 2007 року про заборону відчуження нерухомого майна - земельної ділянки по АДРЕСА_1. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за ОСОБА_2 зареєстровано та не знято запис №13459475 від 28 грудня 2012 року про арешт його майна (обтяжувач Бабушкінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ). Отже на день проведення реєстраційних дій щодо непорухомого майна позивача, 19 квітня 2016 року, мало місце обтяження, яке перешкоджало вчиненню реєстрації.

Реєстраційні дії були вчинені приватним нотаріусом ДМНО Щетіловою О.В. на підставі рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11 жотня 2013 року по справі №123/1947/13-ц.

За результатами пошуку вказаного судового рішення у справі №123/1947/13-ц у Єдиному реєстрі судових рішень встановлено його відсутність, а за вказаним номером справи значиться ухвала суду від 04 квітня 2013 року про залишення цивільного позову про визнання права на спадкування без розгляду (т.1 а.с.17).

Таким чином, під час прийняття документів для вчинення реєстраційних дій нотаріусом, в порушення пункту 12 Порядку, не було належним чином перевірено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону не було належним чином.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідні дії та рішення приватного нотаріуса як державного реєстратора не узгоджувалися з вимогами чинного законодавства, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального та процесуального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що нотаріус повинна була перевірити законність рішення суду, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом встановлено, що при прийняті документів для вчинення реєстраційних дій нотаріусом, в порушення пункту 12 Порядку, не було належним чином перевірено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, зокрема, шляхом перевірки даних ЄДРСР.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової Ольги Валеріївни - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді