ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1771/18
Провадження №2/477/334/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Вітовська районна державна адміністрація Миколаївської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, розташовану в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського (раніше - Жовтневого) району Миколаївської області.

В обґрунтування своїх вказував, що після смерті батька залишилося в спадок зазначене право на спадщину, яке він не взмозі оформити в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу оформленого правовстановлюючого документу на спадкове право, так як сертифікат про право на земельну частку (пай) був втрачений за невідомих обставин.

Посилаючись на те, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька і прийняв спадщину, але через зазначену обставину не може оформити її в нотаріальному порядку, хоча наданими документами та довідками уповноважених органів підтверджується належність спадщини померлому, тому просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року вимоги позивача за його ж заявою, в частині вимог до Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області були залишені без розгляду, але цієї ж ухвалою даний державний орган був залучений до участі в справі в якості третьої особи.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, а позов задовольнити.

Представник відповідача - сільської ради до судового засідання не з`явився про його часта місце був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відповідно до ст. 200 ЦПК України за відсутності сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лимани Жовтневого (тепер - Вітовського) району Миколаївської області помер громадянин ОСОБА_2 і після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на рухоме та нерухоме, а також на права та обов`язки, які існували на час його смерті, в тому числі і право на земельну частку (пай), в межах цього ж району, розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_2 з ним проживав його син ОСОБА_1 , тобто позивач в справі, який таким чином прийняв спадщину після смерті батька.

Він є спадкоємцем першої черги за законом, що передбачено ст. 1261 ЦК України.

Інших спадкоємців першої черги за законом, які б прийняли спадщину, судом не встановлено.

В той же час, під час подальшого оформлення спадщини на земельну частку (пай) після смерті батька позивач отримав роз`яснення від нотаріуса про неможливість її оформлення в такому порядку через не представлення належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на дану спадщину, тобто сертифікату про право на земельну частку.

За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року передбачено, що за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз`яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Так, сертифікат про право на земельну частку був втрачений власником за невідомих обставин. Про втрату документу позивач подав об`яву в газету (а.с. 39).

Земельну частку (пай) ОСОБА_2 отримав законно під час паювання земель КСП «Лиманський», що підтверджується довідкою Вітовського районного відділу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області від 18 липня 2018 року (а.с. 11), в якій зазначено, що відповідно до «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 23 серпня 1996 року за № 537-р зареєстровано право на земельну частку (пай), яка перебувала у КСП «Лиманський», розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів за реєстраційним номером 7976, серії НОМЕР_1 за ОСОБА_2 . В цій же довідці записано,

що видати завірену копію сертифікату неможливо, оскільки вони вироблялися тільки в одному екземплярі.

Видача ОСОБА_2 сертифікату серії НОМЕР_1 про право на земельну частку (пай) також підтверджується довідкою цього ж органу від 30 липня 2018 року.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що земельна частка (пай) належала ОСОБА_2 і це право входить до складу спадщини після його смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, тобто позивачу, як спадкоємцю за законом, який прийняв спадщину після його смерті.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права в порядку спадкування за законом.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), розміром 8,56 умовних кадастрових гектарів, яка знаходилася в колективній власності КСП «Лиманський», розташовану в межах території Галицинівської сільської ради Вітовського (раніше - Жовтневого) району Миколаївської області, яка їй належала відповідно до сертифікату серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневою (тепер - Вітовською) районною державною адміністрацією Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст складено на 15 квітня 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко