Справа № 212/4609/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., за участі секретаря судового засідання Мігрін Н.С., за участю: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка є законним представником ОСОБА_4, треті особи Виконавчий комітет Покровської районної у місті ОСОБА_5 ради, Службу у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про усунення перешкод в користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, в якому просив: усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування квартирою за адресою : АДРЕСА_1.

В обґрунтовування позовних вимог вказав, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 28.12.2012 року він є власником 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2, 1/4 частка квартири належить його сину ОСОБА_6. В квартирі разом з ним зареєстрований його син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, онук ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, та колишня дружина сина ОСОБА_2, 30.05.1989 р.н, та її син ОСОБА_4. 19.02.2016 року шлюб між сином та ОСОБА_2 було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2016 року. Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 разом зі своїм сином ОСОБА_4 зібрала свої речі та виїхала з квартири. Враховуючи той факт, що в квартирі зареєстрований відповідач по справі, в добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку ОСОБА_2 не бажає, у звязку із чим він вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав. Також на відповідача по справі нараховуються комунальні платежі, які вона не сплачує, а він не має змоги оформити субсидію.

Ухвалою від 17 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в спрощеному проваджені.

Ухвалою суду від 28 листопада 2018 року за клопотанням третьої особи залучено до справи Службу у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач та ОСОБА_2 яка є законним представником неповнолітнього ОСОБА_4, 23.08.2009 р.н в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради ОСОБА_3 заперечувала проти позовних вимог та надала висновок засідання комісії.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про відмову в позовних вимог із таких підстав.

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло № 500 від 28.12.2012 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3, також в свідоцтві зазначені члени його сім'ї: ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Відповідно до довідки НОВАКОМ в квартирі АДРЕСА_4, зареєстрованими значаться: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_7 .

За рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 січня 2016 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження Серія І-КИ № 245474 23 серпня 2009 року народився ОСОБА_4, батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Згідно акту про не проживання, ІНФОРМАЦІЯ_5, який посвідчений ТзОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» від 25.06.2018 року, відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітній син ОСОБА_4 не проживають в квартирі № 53 будинку № 41 на по вул. Е. Фукса в м. Кривий Ріг з 2016 року.

Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини в Покровському районі 06.02.2019 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини в Покровському районі розглянувши ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про усунення перешкод у користуванні власністю» та пояснення ОСОБА_2 зі спірного питання, встановлено наступне. За адресою: АДРЕСА_5 зареєстровані відповідачка ОСОБА_2, її син ОСОБА_4, 2009 р.н, позивач ОСОБА_1, його син - колишній чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_6, та спільна дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 В квартирі встановлені лічильники на водо-, електро- та газопостачання. Відповідач сплачувала комунальні послуги, які просив її сплачувати позивач, а саме водопостачання. Мати та дитина ОСОБА_11 мешкають в найманому житлі. Іншого місця реєстрації вони не мають. Виходячи з вищевикладеного, та з метою не порушення прав та законних інтересів дітей, комісія з питань захисту та прав дитини, вважає за доцільне залишити реєстрацію ОСОБА_2, та її дитини ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_5.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності (на мирне володіння майном) не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує регулювання з боку держави, може бути обмежено, а держава вправі вживати певних заходів втручання в право власності. При цьому в таких діях держава повинна дотримуватися усталених принципів правомірного втручання, зокрема тих, що напрацьовані ЄСПЛ, через рішення якого відбувається розуміння змісту норм Конвенції, Першого протоколу, їх практичне застосування.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

У п. 36 рішення від 18.11.2004 у справі «Прокопович проти Росії» (Prokopovich v. Russia) Європейський суд з прав людини визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв'язків з конкретним місцем проживання (див. також рішення Європейського суду з прав людини по справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11.01.1995, п. 63).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 сплачувала комунальні послуги за водопостачання, з дитиною ОСОБА_11 мешкають в найманому житлі, іншого місця реєстрації вони не мають, разом з тим, суд також виходить із того, що ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Отже, суд приходить до висновку, що право користування відповідачем ОСОБА_2 вищезазначеним житловим приміщенням підпадає під гарантії передбачені п. 2 ст. 8 Конвенції, є невиправданим втручанням у їх право на повагу до житла (аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в постанові по справі № 521/10070/14-ц), а також порушенням з боку держави на забезпечення інтересів дитини, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 310, 311 ЦК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 1-4, 10, 12, 13, 76-89, 95, 141, 258, 259, 264, 265, п. 15, п.п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка є законним представником ОСОБА_4, треті особи Виконавчий комітет Покровської районної у місті ОСОБА_5 ради, Службу у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у місті ради про усунення перешкод в користуванні власністю- відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання: 50063, АДРЕСА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, місце проживання: 50063, АДРЕСА_6.

Третя особа: Виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, юридична адреса: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, буд. 2, .

Третя особа: Служба у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради, юридична адреса: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, буд. 2, .

Повний текст рішення складено 22 квітня 2019 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт