Тростянецький районний суд
справа № 147/704/18
номер провадження № 2/147/156/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Івасюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу №147/704/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У червні 2018 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 13.03.2014р. зареєструвала шлюб з відповідачем, за час перебування у якому в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Дитина знаходиться на повному її утриманні. Окрім того, син має серйозні проблеми зі здоровям: вроджене порушення фолаторного обміну, затримка мовного розвитку, постійно лікується в обласні лікарні і, відповідно, є значні фінансові витрати, які повністю покладені на позивача. ОСОБА_2 ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати сина та не бере участі у його вихованні. Відповідач здоровий та працездатний, не має іншої сім'ї та непрацездатних утриманців, працює в ВП «Птахофабрика Вінницький бройлер МХП» та має постійний дохід. У звязку з чим просила стягувати на її користь аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, змінила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Змінені позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2012 р., який зареєстрували у виконкомі Демидівської сільської ради Тростянецького районну Вінницької області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 122015 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 254236 (а.с.5).

Згідно довідки, виданої виконкомом Демидівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №135 від 16.03.2018 року, на утриманні ОСОБА_1 знаходиться син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, має вроджене порушення фолаторного обміну затримки мовного розвитку, потребує постійних консультацій лікаря-невролога, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого та копіями довідок про обстеження (а.с.8-11).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязків утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 81 ЦПК України не доведено.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Суд також враховує, що дитина проживає з матір'ю, яка має обмежені можливості її утримувати, а забезпечення потреб дитини вимагає значних витрат.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Позивач просить про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання сина у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, що підтверджується заявою, яка 15.04.2019р. подана до канцелярії суду.

Досліджуючи матеріальний стан відповідача було встановлено, що він працює в Філії «Птахокомплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика» та отримує офіційно заробітну плату, розмір якої в середньому становить 10000 грн.

Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідач зобов'язаний утримувати сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з позивачем.

Оскільки сторони у судове засідання не зявилися, просили розглядати справу за їх відсутності, відповідач скористався наданим йому правом визнати позов, відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК, і суду не надано документів про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних осіб на утримані, суд не досліджує зазначені обставини справи.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

Таким чином суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою 19.06.2018 року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. 2,4, 76, 81, 133, 247, 259, 264, 268, 272, 293 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 19.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 ( сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментного платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянка України, уродженка села Демидівка Тростянецького району Вінницької області, місце проживання якої зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: