Провадження № 2/712/105/19
Справа № 712/2789/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі - ТІТОВА О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
Позивач звернулася з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що навесні 2017 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент їхнього знайомства ОСОБА_3 вже було 82 роки, у неї були проблеми зі здоров'ям та вона потребувала стороннього догляду. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 була самотньою людиною їй необхідна була допомога у побутових справах (прибирання в квартирі, прання, приготування їжі, походи до магазину, аптеки тощо), тому з осені 2009 року почала допомагати їй у повсякденному житті. З весни 2010 року на прохання ОСОБА_3 вона переїхала до неї до квартири АДРЕСА_1, де вони почали проживати разом як близькі родичі.
За вказаний час між ними склалися досить міцні та теплі сімейні стосунки. Вона здійснювала догляд за ОСОБА_3, купувала їй ліки, продукти харчування, не вимагаючи від неї за це будь-яких коштів, а також здійснювала необхідне утримання вищевказаної квартири. Тобто вони разом з ОСОБА_3 вели спільне господарство та мали спільний побут.
З моменту знайомства ОСОБА_3 жодного разу не розповідала про своїх рідних та близьких, її ніхто не відвідував.
Весною 2017 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті залишилося майно, яке належало їй на праві приватної власності, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Вказує, що не мала наміру заволодіти вказаною квартирою, але зважаючи, що до цього часу ніхто з рідних чи близьких ОСОБА_3 не з'явився, вона продовжувала доглядати за майном.
Враховуючи відсутність заповіту, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги, вважає, що вона відповідно до ст. 1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четверту чергу. Однак, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено через те, що не може надати документи, який би підтверджував спільне проживання з померлою та пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, їй було повідомлено, що з вимогою про задоволення вимог кредитора до нотаріуса звернувся ОСОБА_2, який вказав, що померла взяла у нього в борг кошти, але не повернула їх внаслідок смерті.
Тому просить встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 01 березня 2010 року по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5; визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги майна померлої ОСОБА_3 та визначити їй додатковий строк тривалістю один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3
11 квітня 2018 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 22 травня 2018 року підготовче провадження по справі закрите та справу призначено до розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, судом встановлю наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що у ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про смерть № 634 від 02 березня 2017 року по Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Черкаській області).
Відповідно до довідки Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 4122/16.3-04.5 від 03 травня 2018 року свідоцтво про смерть не видавалося та може бути видане спадкоємцям або родичам померлої за умови пред'явлення документів, що підтверджують родинний зв'язок.
Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належала останній на підставі Свідоцтва на право власності на житло від 23 серпня 2000 року виданого Органом приватизації Соснівського райвиконкому м. Черкаси. За життя померла заповіту не залишила.
В своєму позові заявниця вказує, що ОСОБА_3 була самотньою людиною, та у зв'язку з похилим віком та станом здоров'я, їй необхідна була допомога у побутових справах (прибирання в квартирі, прання, приготування їжі, походи до магазину, аптеки тощо), тому з осені 2009 року ОСОБА_1 допомагала їй у повсякденному житті. З весни 2010 року на прохання ОСОБА_3 вона переїхала до неї до квартири АДРЕСА_1, де вони почали проживати разом як близькі родичі.
За вказаний час між ними склалися досить міцні та теплі сімейні стосунки. Заявниця здійснювала догляд за ОСОБА_3, купувала їй ліки, продукти харчування, не вимагаючи від неї за це будь-яких коштів, а також здійснювала необхідне утримання вищевказаної квартири. Тобто вони разом з ОСОБА_3 вели спільне господарство та мали спільний побут.
З моменту знайомства ОСОБА_3 жодного разу не розповідала про своїх рідних та близьких, її ніхто не відвідував.
Заявниця вказує, що не мала наміру заволодіти вищевказаною квартирою, але зважаючи, що до цього часу ніхто з рідних чи близьких ОСОБА_3 не з'явився, вона продовжувала доглядати за майном.
З показів свідків встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали разом як родичі починаючи з весни 2010 року. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, між ними були доброзичливі стосунки.
Крім того, заявницею надано достатньо письмових доказів спільного побуту з померлою, а саме копії квитанцій про придбання продуктів харчування та ліків, квитанції про придбання будівельних та побутових матеріалів на утримання квартири, а також спільні фото позивача з померлою ОСОБА_3
Відповідно до Акту про встановлення фактичного місця проживання особи від 03 квітня 2018 року № 182, наданого Комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Соборний» встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з весни 2010 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1. За період проживання зі слів мешканців та сусідів, постійно утримувала та доглядала ОСОБА_3 За даною адресою проживає постійно, в квартирі знаходяться її особисті речі, при візуальному обстеженні квартири встановлено, що в ній за особисті кошти ОСОБА_1, проводилися ремонті роботи.
Враховуючи відсутність заповіту, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги позивач звернулася до нотаріуса з заяою про прийняття спадщини, проте листом від 07 лютого 2018 року їй було відмовлено через відсутність документів, що підтверджують спільне проживання з померлою та пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, нотаріусом було повідомлено, що з вимогою про задоволення вимог кредитора до нотаріуса звернувся ОСОБА_2, який вказав, що померла взяла в нього в борг грошові кошти, але не повернула їх внаслідок своєї смерті. На підставі претензії ОСОБА_2 була заведена спадкова справа № 58/2018, інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини в нотаріальній конторі не зареєстровано, заповіти від імені ОСОБА_3 не виявлено, що підтверджується листом Першої черкаської державної нотаріальної контори № 840/01-16 від 26 березня 2019 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживають зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Пунктом 21 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справі про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.
Відповідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України, - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Як зазначено, у ч.4 даної статті, - сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Тобто, ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, проживання в одному приміщенні, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї.
Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справа про спадкування», при вирішенні спору на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судом слід враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
За таких обставин, суд вважає за можливе встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_3, з 01 березня 2010 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис про смерть № 634 від 02 березня 2017 року по Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Черкаській області), а також визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги після померлої ОСОБА_3, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.
Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Ст.1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
В даному випадку суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин та вважає за необхідне його поновити, та визначити позивачу додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 1258, 1261, 1264, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд -
Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 березня 2010 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис про смерть № 634 від 02 березня 2017 року по Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Черкаській області).
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, спадкоємцем четвертої черги майна після померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ІНФОРМАЦІЯ_5.
Визначити для ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тривалістю один місяць з дня набрання чинності рішення суду, яка відкрилася в ІНФОРМАЦІЯ_5 після смерті спадкодавця ОСОБА_3 (актовий запис про смерть № 634 від 02 березня 2017 року по Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Черкаській області).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2019 року.