Справа № 366/293/19
Провадження № 2/366/284/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 квітня 2019 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

при секретарі Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Термахівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, ОСОБА_3, Термахівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 10 липня 2012 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район с.Термахівка, вул.1-го Травня,57.

За часів життя , ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповідала йому та ОСОБА_3, в рівних частинах. Заповіт посвідчений виконавчим комітетом Термахівської сільської ради народних депутатів 18.12.1996 року та зареєстровано в реєстрі за №21.

Інші спадкоємці (відповідачі) від прийняття спадщини відмовилися, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської державної нотаріальної контори від 29.01.2019 року.

29 січня 2019 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. У видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки не було пред»явлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за №45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг.

Так, документом, який підтверджує належність житлового будинку померлій ОСОБА_4, що розташований в с.Термахівка по вул.1-го Травня,57, дійсно належав на праві приватної власності ОСОБА_4, яка померла 10 липня 2012 року.

На даний час у позивача не має іншого способу, окрім судового, для реалізації законного права на отримання спадщини, тому він вимушений звертатися до суду з вказаним позовом та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла 10 липня 2012 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані по вулиці 1-го Травня,57 в с.Термахівка Іванківського району Київської області.

У судове засідання сторони не зявилися.

Позивач в позовній заяві просив розглядати справу без його участі; позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі. Судові витрати по справі покласти на нього.

Відповідач, ОСОБА_3 надіслала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі; позов ОСОБА_2 визнає повністю.

Відповідач, Термахівська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що з позовом ОСОБА_2 ознайомлені; заперечень не мають. Просять розглядати справу без участі представника сільської ради.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Позивач надав суду належні докази спадкоємця за заповітом: копію свідоцтва про смерть спадкодавці ОСОБА_4, яка померла 10 липня 2012 року; копію свідоцтва про своє народження; копію заповіту, посвідченого Термахівською сільською радою народних депутатів 18.12.1996 року , зареєстровано в реєстрі за №21, з якого слідує, що ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що за законом матиме право буде належати їй після смерті заповідала ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 29 січня 2019р., після ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 10 липня 2012 року спадщину прийняв: ОСОБА_2, заявою № 1095 зареєстрованою 01 грудня 2012 року.

ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилася заявою № 1094 зареєстрованою 01 грудня 2012 року. Спадкоємців передбачених ст.1241 ЦКУ не має (с/с 504/2012).

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 29 січня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район с.Термахівка, вул.1-го Травня,будинок 57, що належав ОСОБА_4, померлої 10 липня 2012 року, в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивачів підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1296 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4, яка померла 10 липня 2012 року, а саме: на житловий будинок (літер «А, а») загальною площею 70,0 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», гараж «В», вбиральня «Г», навіс «Д», огорожа №1-3, колодязь «I», які розташовані по вулиці 1-го Травня, № 57 (п»ятдесят сім) в селі Термахівка Іванківського району Київської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.А.Тетервак