Номер провадження: 22-ц/813/2308/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря Чепрас А.І.

з участю: позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

15.09.2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_2 звернулись із позовом до Головного управління національної поліції в Одеській області (далі-ГУНП), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі-ГУ ДКСУ) про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування.

Позов обґрунтовано наступним.

Слідчими органамиКиївського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0001306 від 21.03.2015 року за ознаками ч.1 ст. 190 КК України, а саме: шахрайське заволодіння частиною домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Новгородська, 26-Г. Досудове слідство до теперішнього часу триває, слідчі дії не проводяться, строк досудового розслідування складає 30 місяців, що ніяк не узгоджується із поняттям про розумний строк досудового розслідування. Позивачі неодноразово звертались до суду зі скаргами на дії посадових осіб ГУНП, які задовольнялись.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2017 року визнано бездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001306.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили стягнути з Держави Україна шляхом списання із казначейського рахунку Державного бюджету України через ДКСУ на їх користь на відшкодування моральної шкоди, кожному, по 10 000 гривень.

Позивачі не приймали участі у судовому засіданні 20.08.2018 року, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач, представник ГУНП і представник ГУ ДКСУ не приймали участі у судовому засіданні 20.08.2018 року, представник ГУНП подав заперечення і відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

З рішенням суду від 20.08.2018 року не погодився позивач ОСОБА_2 і подав апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення суду від 20.08.2018 року скасувати та

ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на незаконність рішення суду.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 зазначає: відповідно до ч. 2 ст. 280 ЦПК України, у разі участі у справі кількох відповідачів, заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів; розгляд справи здійснювався з 15.09.2017 року, відповідач ГУ ДКСУ надавав заперечення, а відповідач ГУНП приймав участь у справі та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у звязу з чим заочний розгляд справи є незаконним: висновки суду не відповідають обставинам справи; рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2017 року по справі № 520/7424/16-ц, яке змінено на підставі рішення апеляційного суду Одеської області у частині формулювання постанови, задоволено позов про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0001306; ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2017 року у справі № 520/7072/16-к визнано бездіяльність слідчого щодо не здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР № 0001306, тобто визнано порушення прав ОСОБА_2 , що є підставою для відшкодування шкоди; шкода підлягає відшкодуванню з підстав ст. 1174 ЦК України; бездіяльністю слідчого щодо не проведення процесуальних дій, не прийняття процесуальних рішень по клопотанням, невиконанням ухвал слідчих суддів по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0001306 від 21.03.2015 року, позивачам завдана моральна шкода, кожному у розмірі 10 000,00 грн.; розмір моральної шкоди розрахований з урахуванням ступеня бездіяльності слідчого на протязі 43 місяців (відвертого ігнорування виконання своїх службових обовязків щодо захисту прав людини від злочинних посягань), неможливості захисту прав від злочинних посягань, глибини душевних страждань, нервових стресів; особи по справі встановлені, факт скоєного кримінального правопорушення доведено та підтверджено документально, однак до теперішнього часу рішення по справі не прийнято.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, представники відповідачів ГУНП і ГУ ДКСУ не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

Компетентними органами порушено кримінальне провадження № 0001306 за ст. 190 ч.1 КК України, яке внесене до ЄДРДР 21.03.2015 року (а.с.4).

14.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою (вхідний №У-1135) до СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП про залучення його до кримінального провадження № 0001306 у якості потерпілого (а.с.21).

Постановою СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП від 22.05.2017 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні клопотання від 17.05.2017 року вхідний №У-1135 щодо його залучення в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001306 (а.с.19,20).

22.05.2017 року СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП повідомило ОСОБА_2 про розгляд його клопотання вхідний №У-1135 і відмову у його задоволенні з надісланням копії постанови від 22.05.2017 року (а.с.18).

04.09.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси визнав незаконною бездіяльність слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 за вих. №У-1135 від 17.05.2017 року про залучення до кримінального провадження № 0001306, як потерпілого, зобовязавши розглянути заяву відповідно до вимог ст. 220 КПК України та повідомити заявника про результати такого розгляду (а.с.6).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, що позивачі не довели своїх вимог (а.с.65-67).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ч.1 ЦК України).

Позивачі обґрунтували вимоги про відшкодування моральної шкоди з підстав ст. 1174 ч.1 ЦК України із посиланням на те, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2017 року визнано бездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001306 (а.с.2,6).

Інших доказів, на підтвердження факту визнання бездіяльності слідчого щодо нездійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні №0001306, позивачі не надали і матеріали цивільної справи не містять.

Наявність ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2017 року про визнання незаконною бездіяльність слідчого СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП у звязку із не розглядом слідчим заяви ОСОБА_2 від 14.05.2017 року, у даному випадку, не є підставою для задоволення позовних вимог.

Суду першої інстанції надані докази на спростування висновків в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2017 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 14.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся із заявою (вхідний №У-1135) до СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП про залучення його до кримінального провадження № 0001306 у якості потерпілого.

Постановою СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП від 22.05.2017 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні клопотання від 17.05.2017 року вхідний №У-1135 щодо його залучення в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001306.

22.05.2017 року СВ Київського ВП у м. Одесі ГУНП повідомило ОСОБА_2 про розгляд його клопотання вхідний №У-1135 і відмову у його задоволенні з надісланням копії постанови від 22.05.2017 року.

Зазначені письмові докази, у встановленому законом порядку, не спростовані.

Наведене свідчить про те, що станом на 04.09.2017 року компетентний орган прийняв відповідне рішення стосовно заяви ОСОБА_5 від 14.05.2017 року за вхідним №У-1135 щодо його залучення в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001306.

За таких обставин, ухвала слідчого судді від 04.09.2017 року, в силу ст. ст. 79 ч.1 і 80 ч.1 ЦПК України, не є достатнім та достовірним доказом у справі.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_2 не надав достатніх та достовірних доказів, які б у своїй сукупності дали змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Колегія суддів також зазначає, що встановлення бездіяльності органу досудового розслідування щодо не розгляду певних клопотань осіб в рамках кримінального провадження не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи позивача ОСОБА_2 у скарзі про те, що: рішення постановлено у заочному порядку з порушенням норм процесуального права; висновки суду не відповідають обставинам справи; рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2017 року по справі № 520/7424/16-ц, яке змінено на підставі рішення апеляційного суду Одеської області у частині формулювання постанови, задоволено позов про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органів досудового розслідування в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0001306; 04.09.2017 року у справі № 520/7072/16-к визнано бездіяльність слідчого щодо не здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні; розмір моральної шкоди розрахований з урахуванням ступеня бездіяльності слідчого на протязі 43 місяців; особи по справі встановлені, факт скоєного кримінального правопорушення доведено та підтверджено документально, однак до теперішнього часу рішення по справі не прийнято, - не заслуговують на увагу.

Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів (ст.280 ч.ч.1,2 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 17.08.2018 року ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи 20.08.2017 року за його відсутності (а.с.59 а).

Позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4, представники ГУНП і ГУ ДКСУ належним чином сповіщались судом про розгляд справи 20.08.2017 року (а.с.60-63).

В матеріалах справи є відзив відповідача, представника ГУНП на позовну заяву (а.с.41,42).

Представник відповідача ГУ ДКСУ не подавав відзиву на позовну заяву.

Порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу розглянуто неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими; справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі; судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (ст. 379 ч.3 ЦПК України).

Відсутність заяви позивачів про те, що вони не заперечують проти прийняття заочного рішення у справі, у розумінні ст. 376 ч.3 ЦПК України, не є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2017 року у справі № 520/7424/16-ц про відшкодування моральної шкоди не є підставою для задоволення позову у даній справі.

Ухвала слідчого судді від 04.09.2017 року, в силу ст. ст. 79 ч.1 і 80 ч.1 ЦПК України, не є достатнім та достовірним доказом у справі.

Бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0001306 на протязі 43 місяців, у встановленому законом порядку, не встановлена і позовні вимоги з цих підстав не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивач ОСОБА_2 не довів своїх вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_2 у позові.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення в частині відмови у позові ОСОБА_2 із додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а заочне рішення суду залишає без змін.

Заочне рішення суду від 20.08.2018 року оскаржив лише позивач ОСОБА_2

Позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4, у встановленому законом порядку, заочне рішення суду від 20.08.2018 року не оскаржили.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 141 ч.1, ч.7 ЦПК України).

Колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2, тому понесені відповідачами судові витрати, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року у частині відмови ОСОБА_2 у позові про відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 19.04.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7