Ухвала

22 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 524/6164/17

провадження № 61-7152св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г.І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

суб'єкт оскарження - головний державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ніколаєва Юлія Володимирівна,

зацікавлена особа - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 вересня 2017 року у складі судді Рибалка Ю. В. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Прядкіної О. В., Бутенко С. Б., Обідіної О. І., та касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Прядкіної О. В., Бутенко С. Б., Обідіної О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з скаргою на дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ніколаєвої Ю. В. (далі -головний державний виконавець Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Ніколаєвої Ю. В.), зацікавлена особа - ОСОБА_6

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що державний виконавець не направила вчасно їй, як боржнику у виконавчому провадженні акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, не зазначила в ньому кадастрових номерів земельних ділянок, вартості майна, що виставлялося на електронні торги та вартості майна, яке передано стягувачу.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4просила визнати дії державного виконавця щодо: несвоєчасного направлення на її адресу акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 17 липня 2017 року; невнесення кадастрових номерів земельних ділянок, що виставлялися на продаж виконавчою службою; незазначення вартості нерухомого майна, що виставлялися на електронні торги, незазначення вартості нерухомого майна за якою це майно передається ОСОБА_6 неправовірними, зобов'язати начальника Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Тітову Ю. М. скасувати акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 17 липня 2017 року.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 вересня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що дії державного виконавця відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження», постанова та акт містили відомості щодо переданого майна і його ціни. Оскільки, після того як торги не відбулися, документи державного виконавця про передачу нерухомості стягувачу в рахунок боргу не є договором купівлі-продажу (як на торгах), а є документами, які спрямовані на примусове виконання рішення суду і фіксують виконавчі дії. Оскільки майно вже передано стягувачу, боржнику для захисту своїх прав необхідно подавати позов в порядку, передбаченому статтею 393 ЦК України (визнання незаконним правового акта, що порушує право власності). Відсутня необхідність подавати скаргу на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця щодо складання акта та винесення постанови, тому, що має місце спір про право, і в цьому випадку таке провадження не застосовується для захисту порушених прав боржника, оскільки не відновить його права.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 року ухвалу суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_4 щодо визнання дій державного виконавця неправомірними в частині невнесення до акта від 17 липня 2017 року про передачу майна стягувачу вартості майна, переданого ОСОБА_6, та постановлено в цій частині нову ухвалу. Скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Ніколаєвої Ю. В. у частині невнесення до акта від 17 липня 2017 року розміру вартості майна, переданого в рахунок боргу ОСОБА_6 Зобов'язано державного виконавця внести до акта від 17 липня 2017 року відомості про вартість двох земельних ділянок та незавершеного будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 в рахунок погашення боргу ОСОБА_4 стягувачу ОСОБА_6 В іншій частині ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 вересня 2017 року залишено без змін.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції виходив із того, що вказівка в акті від 17 липня 2017 року про те, що нерухоме майно передане ОСОБА_6 у рахунок погашення заборгованості за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною, - є неконкретними даними, викладеними із застосуванням альтернативного варіанту та не відображають чіткого визначення вартості переданого майна.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційних скарг та позиції інших учасників справи

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 року, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та змінити ухвалу суду апеляційної інстанції, задовольнивши її скаргу в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що державний виконавець порушив принципи верховенства права, законності, незалежності, справедливості та неупередженості. Державним виконавцем порушені її права, оскільки вона несвоєчасно отримала акт про передачу майна стягувачу.

У квітні 2018 року ОСОБА_6подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що пунктом 8 Інструкції так само не передбачено і внесення до акта інформації про вартість майна, яке передається стягувачу. Суд апеляційної інстанції, задовольняючи скаргу ОСОБА_4, керувався «неіснуючою» нормою права (норма щодо зазначення в акті про передачу вартості майна відсутня в законодавстві). Крім того, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 14 червня 2017 року у справі № 463/1204/15-ц Закон України «Про виконавче провадження» допускає, що реалізація арештованого майна на електронних торгах може не відбутися, у такому випадку з метою забезпечення права стягувача учасника виконавчого провадження Закон передбачає відповідний порядок дій, які повинен вчинити державний виконавець, а саме: повідомити стягувача про те, що арештоване майно не було реалізоване на електронних торгах та запропонувати стягувачу залишити це майно за собою (частина шоста статті 61 Закону України «Про виконавче провадження»). При цьому майно передається саме стягувачу в рахунок погашення боргу, а відповідні постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

У січні 2018 року від Автозаводського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4, згідно з якими при розгляді скарги суд першої інстанції правильно установив, що права, свободи чи інтереси учасників виконавчого провадження ніяким чином не було порушено. Крім того, відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203.215 ЦК України.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року зазначену справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_6, та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області НіколаєвоїЮлії Володимирівни, зацікавлена особа - ОСОБА_6, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 вересня 2017 року і ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 року, та за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 листопада 2017 року року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
С. О. Погрібний Г. І. Усик