ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3832/19 Справа № 210/2910/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Голуб О.О.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк»

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» на заочне рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року, ухваленого суддею Скотарем Р.Є. в м.Кривому Розі, (відомості про складення повного тексту судового рішення відсутні в матеріалах справи),-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Сьома Криворізька державна нотаріальна контора про звернення стягнення на предмет іпотеки та звільнення майна з-під арешту.

В уточненій редакції від 11.12.2017 року просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 17 червня 2008 року, укладеним між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2, шляхом надання ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» ( далі банк) права продажу від свого імені: 4-кімнатної квартири на 3 поверсі 5 поверхового житлового будинку розташованої за адресою: АДРЕСА_1 будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною не менше 273000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №ВКЛФ-072/08 від 17 червня 2008 року у сумі 1078549,66 грн., витрат за послуги субєкта оціночної діяльності у сумі 2500,00 грн. судового збору у сумі 17556,25 грн., а всього: 1098605,91 грн.; надати банку право задовольнити забезпечені іпотечним договором від 17 червня 2008 року вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки; передати банку в управління предмет іпотеки на період до реалізації предмета іпотеки; надати банку право на подання та отримання у будь-яких установах, підприємствах та організаціях, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно (у тому числі здійснити реєстрацію права власності на предмет іпотеки іпотекодавцем) та нотаріусів будь-яких документів (їх копії, дублікати, витягів з дублікатів державних реєстрів, довідок, та будь-яких інших) необхідних для продажу квартири; звільнити з-під обтяжень (арештів) зазначену квартиру; стягнути з відповідача судові витрати у справі в сумі 17556,25 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 17 червня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір відновлювальної кредитної лінії №ВКЛФ-072/08, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 620000,00 грн. зі сплатою процентів в розмірі 20,5% річних, комісійних винагород та інших платежів на умовах та в строки, визначені договором. З метою забезпечення виконання зобовязань за вищеназваним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір від 17.06.2008 року, предмет іпотеки - 4-кімнатна квартира на 3 поверсі 5 поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Станом на 29.03.2016 року ринкова вартість квартири складає 248230,00 грн. Відповідач свої зобовязання за договором не виконувала, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 04.05.2016 року складає 1078549,66 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 618540,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 322433,52 грн., пеня за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті процентів за користування кредитом 137576,14 грн. Відповідно до діючого законодавства банк має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, на квартиру накладено арешти у звязку з виконавчими провадженнями, як зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, тому звернувся до суду з цим позовом.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, треті особи Металургійний відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Сьома Криворізька державна нотаріальна контора про звернення стягнення на предмет іпотеки та звільнення майна з-під арешту, задоволені частково.

Звільнено з-під обтяжень (арештів) чотирьох-кімнатну квартиру на третьому поверсі поверхового житлового будинку розташованої за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Революційна (нова назва ОСОБА_4), будинок 34а (тридцять чотири "а") квартира 83 (вісімдесят три):

-номер запису про обтяження 7228536 (спеціальний розділ) від 06.10.2014 р.

(підстава виникнення обтяження: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №43980769, виданий 22.08.2014 року, видавник: Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16264074 від 06.10.2014 9:23:18, ОСОБА_5, Криворізьке міське управління юстиції Дніпропетровської області, арешт нерухомого майна: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2, Опис предмета обтяження: все нерухоме майно;

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь філії-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового, яким у повному обсязі задовольнити позовні вимоги позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт наголошує на тому, що висновок суду про те, що ухваленням рішення Джержинського районного суду м.Кривого Рогу 28 січня 2013 року по справі №408/7455/12 питання про звернення стягнення на предмет іпотеки вже було вирішено судом, а саме шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, тому на думку суду першої інстанції позивач у поданому позові ставить питання про зміну способу реалізації предмета іпотеки, який має вирішушуватись в порядку виконання рішення суду відповідно до розділу VІ «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів» ЦПК України, є невірним, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Позивач вказує на те, що вирішення питання в судовому порядку про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку статей 38 та 41 Закону України «Про іпотеку» може бути предметом розгляду окремих судових проваджень, є окремою підставою (цивільно-правовою нормою) для звернення до суду з відповідною позовною заявою. Позивач зазначає, що норми права Закону України «Про іпотеку» визначають та встановлюють право іпотекодержателя на звернення до суду з позовами про звернення стягнення на предмет іпотеки, як в порядку статті 38 та і в порядку статті 41 цього закону.

Апелянт звертає увагу на те, що правовою підставою для ухвалення рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 28.01.2013 по справі №408/7455/12 слугувала стаття 41 Закону України «Про іпотеку», в той же час, правовою підставою позовної заяви АТ «Ощадбанк», поданої у 2016 році та згідно якої було ухвалено оскаржуване рішення є стаття 38 Закону України «Про іпотеку».

Позивач вказує на те, що пунктом 6.6 Іпотечного договору від 17.06.2008 року, передбачене застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя в порядку позасудового врегулювання, таким чином позовними вимогами поданими АТ «Ощадбанк» в 2012 та в 2016 роках є вимоги стосовно різного способу звернення стягнення на предмет іпотеки, які згідно норм чинного законодавства можуть бути предметом розгляду в різних судових провадженнях, і не є тотожними.

Апелянт важає невірним посилання суду першої інстанції на те, що АТ «Ощадбанк» ставить питання у позові про зміну способу реалізації предмета іпотеки, який має вирішуватись в порядку виконання рішення суду відповідно до розділу VІ «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів» ЦПК України. Позивач вважає, що вимоги позовної заяви АТ «Ощадбанк» не є зміною способу виконання звернення стягнення на предмет іпотеки, а є окремим способом захисту порушеного права банку згідно положень чинного Закону України «Про іпотеку», а отже, в оскаржуваному рішенні мало місце неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що стало наслідком прийняття помилкового судового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника позивача ОСОБА_6, яка підтримала вимоги апеляційної скарги і просила їх задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17 червня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_2 укладено договір відновлювальної кредитної лінії №ВКЛФ-072/08, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 620000,00 грн. зі сплатою процентів в розмірі 20,5% річних, комісійних винагород та інших платежів на умовах та в строки, визначені договором /а.с.9-11/.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вищеназваним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір від 17.06.2008 року, предмет іпотеки - 4-кімнатна квартира на 3 поверсі 5 поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 /а.с.6-8/, зареєстрований приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу 17.06.2008, в реєстрі №2734 ( ВКО №9500640) /а.с.8/.

Зазначена квартира належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.12.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за №1-1841, в КП»КБТІ ДОР» 10.12.1998 року під №26 стор.83 запис 83/а.с.20,21/.

Відповідно до п.1.4 договору іпотеки вартість предмету іпотеки визначена сторонами шляхом проведення оцінки предмету іпотеки субєктом оціночної діяльності і згідно звіту про експертну оцінку від 14 квітня 2008 року, складеного субєктом оціночної діяльності СПД Городецькою становить 328241,00 грн. При цьому сторони погоджуються з тим, що вартість предмету іпотеки, визначена у цьому пункті є приблизною вартістю предмету іпотеки на момент передачі його у іпотеку. Реалізація предмету іпотеки у будь-якому випадку здійснюється за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти в порядку, передбаченому цим договором та чинним на момент реалізації законодавством /а.с.6 зворот/.

За висновком експерта про вартість майна станом на 29.03.2016 року ринкова вартість предмету іпотеки складала 248230,00 грн./а.с.16/.

За висновком експерта про вартість майна станом на 27.11.2017 року ринкова вартість предмету іпотеки складала 273000,00 грн./а.с.94-100/.

За договором відновлювальної кредитної лінії №ВКЛФ-072/08 (п.1.2) кредит надається на споживчі цілі, окремими частинами (траншами) за відновлювальною

кредитною лінією, у період до 16 червня 2010 року. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно ануїтетними платежами до 25 числа кожного місяця, починаючи з 15 червня 2010 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 15 червня 2018 року. Сукупна вартість кредиту, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені в додатках №1-2 до цього Договору, що є його невід 'ємною частиною.

У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором станом на 11.05.2016 року виникла прострочена заборгованість за кредитом 618540,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 322433,52 грн., пеня за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті процентів за користування кредитом 137576,14 грн./а.с.15/.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 28.01.2013 року позов ОСОБА_3 акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", від особи філії - Саксаганське відділення №8366 до ОСОБА_2, ОСОБА_8 про дострокове стягнення кредиту, простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом, штрафних санкцій та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Стягнуто достроково з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за договором відновлюваної кредитної лінії №ВКЛФ-072/08 від 17.06.2008 року в загальній сумі 745013,57грн..

Звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру 83 за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Революційна, буд.34а, належну на праві власності ОСОБА_2

Звернуто стягнення на предмет іпотеки нежиле приміщення №72 , за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, проспект Металургів, буд.27, належний на праві власності ОСОБА_8, стягнуто судові витрати / справа №408/7455/12, а.с.199-203/.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 19.09.2013 року вирішено питання порядку звернення стягнення шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайній ціні на цей вид майна/ справа №408/7455/12, а.с.223,224/.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.10.2013 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розподілу судових витрат, в іншій частині залишено без змін/а.с.54-57/.

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 12.04.2013 року відкрито виконавче провадження №37514311/а.с.118/.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта (ОСОБА_2 рнокпп 7 ) №55639702 від 22.03.2016 року 4-кімнатна квартиру на 3 поверсі поверхового житлового будинку розташовану за адресою: АДРЕСА_3 перебуває в іпотеці на підставі іпотечного договору, ВКО 40 від 17.06.2008, Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі №2734 /а.с.18 зворот/.

Також, довідка містить інформацію про арешт нерухомого майна на підставі : постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №43980769, виданий 22.08.2014, Дзержинський відділ державної виконавчої служби КМУЮ ( все нерухоме майно), номер запису про обтяження 7228536 (спеціальний розділ);про накладення арешту б/н, 24.11.2010, СВ Саксаганського РВ, реєстратор Сьома криворізька державна нотаріальна контора (невизначене майна, все нерухоме майно); арешт нерухомого майна, реєстраційний номер 12382032, постанова про арешт майна боржника (ВП №23852214, 10.04.2012, Дзержинський відділ державної виконавчої служби КМУЮ, державний виконавець Іванова О.Л.)/а.с.17-19/.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та звільнення майна з під арешту, виходив з того, що питання звернення стягнення на предмет іпотеки: в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № ВКЛФ-072/08 від 17 червня 2008 року вже вирішено судом, а саме рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 січня 2013 року, а додатковим рішенням того ж суду від 19.09.2013 року вирішено питання порядку звернення стягнення шляхом продажу зазначеного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Суд першої інстанції, встановивши, що накладення арешту на спірну квартиру відбулося після передання її в іпотеку, дійшов вірного висновку, що перебування квартири під арештом у звязку з виконанням інших виконавчих проваджень порушує права іпотекодержателя, у звязку з чим звільнив квартиру з-під арешту, накладеного органами державної виконавчої служби реєстраційний номер 7228536.

Іншу вимогу позивача про звільнення з під обтяження нерухомого майна, яке не перебуває в іпотеці за Іпотечним договором від 17.06.2008 року, а саме нежитлове приміщення: адреса: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Орджонікідзе, буд.45, прим.2 (реєстраційний номер 12382032, постанова про арешт майна боржника (ВП №23852214, 10.04.2012, Дзержинський відділ державної виконавчої служби КМУЮ, державний виконавець Іванова О.Л.), суд залишив без задоволення.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст.14 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження, передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з під арешту.

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».

Так, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

При цьому за змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Суд першої інстанції встановив, що рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 28.01.2013 року позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_4 в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № ВКЛФ-072/08 від 17 червня 2008 року були задоволені : звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру 83 за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Революційна, буд.34а, належну на праві власності ОСОБА_2

Також, судом встановлено, що додатковим рішенням цього ж суду від 19.09.2013 року було вирішено питання порядку звернення стягнення шляхом продажу зазначеного майна (квартири) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Встановлено судом і те, що обтяження арешт нерухомого всього майна зареєстровані на підставі обтяжень 24.10.2010 року, 10.04.2012 року та 22.08.2014 року, вже після укладення договору іпотеки -17.06.2008.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року провадження щодо типу обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження 10625862; постанова про накладення арешту б/н, 24.11.2010, СВ Саксаганського РВ ; зареєстровано 17.12.2010 року 10:56:00 за № 10625862 Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою, 50036, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Льотчиків, 36-А - закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що оскільки накладення арешту на спірну квартиру відбулося після передання її в іпотеку, то висновки суду, що позивач має переважне право перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки, є вірними.

Суд першої інстанції, також правильно зазначив, що вимоги позивача про надання банку права задовольнити забезпечені іпотечним договором від 17 червня 2008 року вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки; надати банку право на подання та отримання у будь-яких установах, підприємствах та організаціях, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрації права власності на нерухоме майно (у тому числі здійснити реєстрацію права власності на предмет іпотеки іпотекодавцем) та нотаріусів будь-яких документів (їх копії, дублікати, витягів з дублікатів державних реєстрів, довідок, та будь-яких інших) необхідних для продажу квартири, вже були предметом розгляду під час розгляду справи про звернення стягнення на предмет іпотеки та зазначалися в судовому рішенні відповідно до вимог ст.39 Закону України «Про іпотеку».

Матеріали справи містять постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №37514311 від 12.04.2013 року за вимогою про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 745013,57 грн. (а.с.116), тоді як постанова про відкриття провадження з примусового виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, відсутня в матеріалах справи, що свідчить про невиконання рішення суду від 21.03.2013 року у цій частині, а невиконання рішення, не є підставою для звернення до суду, з тим самим спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У позові позивач просив передати йому в управління предмет іпотеки на період до реалізації предмета іпотеки, тобто вимоги позивача стосуються зміни способу реалізації предмета іпотеки, а такі питання, відповідно до розділу VI «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України, вирішуються в порядку виконання рішення суду, тому звернення до суду з цією вимогою в порядку позовного провадження, як правильно зазначив суд першої інстанції, суперечить положенням ст.4 ЦПК України.

Суд першої інстанції, встановивши, що накладення арешту на спірну квартиру, яка перебуває в іпотеці порушує права іпотекодержателя, звільнив квартиру з-під арешту, а у звільненні з під арешту іншого нерухомого майна (нежитлового приміщення), яке не було в іпотеці, відмовив, з законних підстав.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача, висновків суду першої інстанції суду не спростовують, вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена.

Перевіривши справу у повному обсязі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції у досить повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін, надавши їм належну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: