КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4510/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Кирилюк І.В. 02 серпня 2018 року,

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Сьома Київська державна нотаріальна контора Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,-

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Києві.

Заяву обґрунтовує тим, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_4 (дівоче "ОСОБА_4"), проте сукупності документів, які б це підтвердили, не збереглося.

Наявними документами може бути підтверджено, що ОСОБА_4 (дівоче "ОСОБА_4") є дочкою ОСОБА_9 . При цьому відомості про укладення ОСОБА_4 шлюбу і зміну прізвища відсутні.

ОСОБА_2 (баба заявника по батьковій лінії, заінтересована особа у справі) може підтвердити, що ОСОБА_9 є рідною сестрою ОСОБА_7 (дід заявника по батьковій лінії).

Наявними документами може бути підтверджено, що ОСОБА_7 є батьком батька заявниці - ОСОБА_3 (заінтересована особа у справі).

Встановлення факту необхідно для прийняття спадщини.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

В апеляційній скарзі посилається на обставини, із якими звернулась до суду, порушення норм процесуального права, вказує, що суд не надав оцінки поясненням заінтересованих осіб; відмовився оглянути фотографії, чим не дослідив всі можливі докази у справі; не ініціював питання витребування доказів; не вказав заявнику, які докази йому необхідно надати.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заявник ОСОБА_1 та представник Сьомої Київської державної нотаріальної контори Міністерства юстиції України подали заяви про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до части 1 та 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 14 грудня 2017 року, видане Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

Після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа №82/2018.

ОСОБА_1 , з посиланням на те, що вона є двоюрідною племінницею ОСОБА_4 , звернулася до Сьомої Київської державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадщини.

Сьомої Київської Державної нотаріальної контори листом від 28 березня 2018 року №919/02-14 повідомлено ОСОБА_1 про відмову у вчиненні нотаріальних дій до підтвердження факту родинних відносин між нею та спадкодавцем.

На підтвердження факту родинних відносин заявник зазначає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08 червня 1985 року; батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_7 (дід заявника), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 24 квітня 1941 року; ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є рідними братом та сестрою; ОСОБА_9 є матір`ю ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_4 від 12 лютого 1987 року, свідоцтвом про одруження ОСОБА_9 серії НОМЕР_5 від 20 березня 1956 року, згідно якого дівоче прізвище " ОСОБА_12 " змінено на " ОСОБА_13 "; свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_6 від 13 вересня 1953 року. Факт зміни прізвища ОСОБА_4 на " ОСОБА_15 " підтверджується довідкою про укладення шлюбу №53 від 24 липня 2010 року, виданою Заводським відділом РАГС м.Грозного Чеченської Республіки Російської Федерації, згідно якої після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на " ОСОБА_15 "; свідоцтвом про розірвання шлюбу між ОСОБА_16 та ОСОБА_4 серії НОМЕР_7 від 01 грудня 1987 року.

Тобто, для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заявник повинен надати свідоцтво про народження свого діда ОСОБА_7 .

Згідно листа Державного архіву Черкаської області від 29 січня 2018 року №Ч-3/05-08 запис акту про народження ОСОБА_7 по смт. Бабанка, Уманського р-ну, Черкаської обл. за 1930 рік не виявлено. Книги реєстрації актів про народження за 1930 рік по зазначеному населеному пункту на зберігання до держархіву області не надходили.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої виходив з того, що заявником не доведено, що ОСОБА_1 є двоюрідною племінницею ОСОБА_4 , оскільки відсутні належні докази родинних відносин.

З такими висновками суд апеляційної інстанції погоджується.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить заявник. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні.

Факт може бути установлений за сукупністю обставин, які вказують на його існування. При цьому така сукупність обставин може не містити якого-небудь елементу, який розриває зв`язок між обставинами, але логічно прослідковується, що зв`язок між обставинами все ж таки існує.

Завдання суду у такій категорії справ встановити наскільки достовірно, не виключено, що без певної долі сумніву, пов`язуються відомі обставини при відсутності якого-небудь елементу, який мав би їх об`єднати. Якщо є достатні підстави стверджувати, що сукупність відомих обставин вказує достовірність факту, ніж у його сумнівності, то юридичний факт може бути установлений.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_9 , яка, як вказує заявник, є рідною сестрою ОСОБА_7 (дід заявника по батьковій лінії) народилася у Київській області в с.Бабанка та відповідним територіальним органом видано її свідоцтво про народження (відновлене, видане 12 лютого 1987 року).

Заявник наводить відомості, що за даними Державного архіву Черкаської області відомостей про народження ОСОБА_7 (дід заявника по батьковій лінії) в смт. Бабанка Уманського району Черкаської області за 1930 рік не виявлено.

В сучасності це є різними адміністративно-територіальними одиницями України, а відтак убачається, що заявник не надала достатніх відомостей для розгляду заяви. Доказів того, що у необхідний для справи відрізок часу це був один і той саме населений пункт, не надано.

Доводи скарги на те, що суд самостійно не ініціював збирання доказів - безпідставні. Відповідно до своїх функцій і повноважень суд не зобов`язаний проявляти ініціативу у збиранні доказів для доведення тих чи інших обставин. Функція суду прийняти рішення на підставі допустимих доказів, які подає заявник, та з урахуванням їх переконливості та не допустити при цьому порушень прав осіб, які не беруть участі у справі. У разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом у відповідності до вимог ст.84 ЦПК України. Проте відповідних клопотань заявником не подавалось.

Доводи, що суд не прийняв до уваги мети факту, суд відхиляє. Досягнення мети залежить від переконливості наданих доказів, які дозволяють встановити факт. Сама по собі конкретна мета - прийняття спадщини, не є основоположною для задоволення заяви.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви у зв`язку із її недоведеністю.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 травня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова