Ухвала

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 750/1591/18-ц

провадження № 61-45688св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Чернігівське об'єднання управління Пенсійного фонду України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2018 року у складі судді Коверзнева В. О. та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 11 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Губар В. С., Вінгаль В. М., Онищенко О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Чернігівське ОУПФУ) про стягнення заборгованості із виплати пенсії, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2011 року у справі № 2-а/2506/2755/11 УПФУ в м. Чернігові зобов'язано перевести позивача згідно з поданою ним заявою від 19 січня 2011 року на державну пенсію та додаткову пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити перерахунок пенсії, виходячи із розміру 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, враховуючи розмір мінімальної пенсії за віком, встановленого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за відрахуванням вже сплачених сум.

23 липня 2011 року УПФУ в м. Чернігові самовільно призупинило нарахування та виплату позивачеві державної та додаткової пенсії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року дії УПФУ в м. Чернігові щодо невиконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2011 року визнано протиправними.

Позивач зазначав, що на момент подання позову постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 квітня 2011 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року у порушення вимог статті 28, 129 Конституції України не виконуються. Таким чином, відповідач свідомо ігнорує пенсійне законодавство України та не виконує судові рішення, якими відповідача зобов'язано нараховувати та виплачувати йому пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком і додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, при цьому виплачує йому пенсію у значно меншому розмірі, що призвело до виникнення заборгованості.

Позивач стверджує, що внаслідок порушення пенсійних прав він двічі переніс інфаркт міокарда, був змушений витрачати кошти на лікування, чим у сукупності йому завдано моральну шкоду, яку просив відшкодувати за рахунок відповідача.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просив суд стягнути із відповідача на свою користь недоплачену суму пенсії за період із січня 2011 року по лютий 2018 року включно у розмірі 250 998,40 грн, витрати на лікування захворювання серця та подальшої реабілітації, що пов'язані із порушенням права на належне пенсійне забезпечення, у розмірі 40 910,32 грн та 407 110,05 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його прав.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто із Чернігівського ОУПФУ на користь ОСОБА_4 250 998,40 грн на відшкодування заборгованості із виплати пенсії, що виникла за період із 19 січня 2011 року по 28 лютого 2018 року включено, 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди та 3 000,00 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, а всього 273 998,40 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 травня 2018 року стягнуто із Чернігівського ОУПФУ на користь держави судовий збір у розмірі 3 524,00 грн.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що обраний позивачем спосіб захисту порушених пенсійних прав, які вже визнано адміністративним судом, - шляхом стягнення заборгованості з виплати пенсії у порядку цивільного судочинства - забезпечить ефективний захист прав позивача, оскільки право на отримання пенсії у розумінні статті 1 Першого протоколу розглядається як право мирно володіти своїм майном, яке гарантується Конвенцією. Відповідач не спростував правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості із виплати пенсії, нарахованої за період із 19 січня 2011 року по 28 лютого 2018 року у сумі 250 998,40 грн та не надав суду докази об'єктивної неможливості виплати ним позивачеві пенсії у розмірі, встановленому статями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 11 вересня 2018 року апеляційну скаргу Чернігівського ОУПФУ залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2018 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що відповідач протиправно не сплачує пенсію, на яку позивач має право на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача недоплачену суму пенсії за період із січня 2011 року по лютий 2018 року у розмірі 250 998,40 грн. Крім того позивач протягом тривалого часу позбавлений права на отримання законних доходів, а тому йому заподіяна моральна шкода, розмір відшкодування якої із урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості складає 20 000,00 грн.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У жовтні 2018 року Чернігівське ОУПФУ подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 11 вересня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідачем виконане судове рішення від 01 квітня 2011 року у справі № 2-а/2506/2755/11, а саме проведено перерахунок пенсії позивача та нарахована сума доплати, а подальше стягнення суми пенсії має відбуватися згідно з чинного законодавства, що не було враховано судами попередніх інстанцій. Позивач не має право самостійно розраховувати розмір пенсії за певний період, оскільки це є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України. Відповідач не вчинив щодо позивача будь-яких протиправних дій, а тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, заявник зазначає, що справу необхідно розглядати у порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач у першу чергу оскаржує дії, які полягають у невиконанні судового рішення суб'єкта владних повноважень.

У грудні 2018 року від ОСОБА_4 надійшов відзив на касаційну скаргу Чернігівського ОУПФУ, у яких заявник просить відхилити указану касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, а касаційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувана цивільна справа та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертоюстатті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України про стягнення заборгованості по виплаті пенсії, відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 11 вересня 2018 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик