АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/610/19
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"23" квітня 2019 р. м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя-доповідач)

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

розглянувши апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2003 року по справі № 2-650/2003, таким що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

13.11.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес» звернулося до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого 4 липня 2003 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області по справі № 2-650/2003 року.

28.01.2019 року ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено у задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2003 року по справі № 2-650/2003, таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, директор ТОВ «Прогрес» - ОСОБА_1 оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2019 року апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» - ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2003 року по справі № 2-650/2003, таким що не підлягає виконанню було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: сплати судового збору у розмірі 1777 грн., у строк не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно даних супровідного листа Апеляційного суду Черкаської області копію ухвали для виконання від 21 березня 2019 року про залишення апеляційної скарги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» - ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2003 року по справі № 2-650/2003, таким що не підлягає виконанню без руху направлено на адресу, яка зазначена в апеляційній скарзі, а саме: вул. Юрова, 38, м. Сміла, Черкаська обл. 20701.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2019 року згідно даних рекомендованого повідомлення директор ТОВ «Прогрес» - ОСОБА_1 отримав 04 квітня 2019 року.

Станом на 23 квітня 2019 року директором ТОВ «Прогрес» - ОСОБА_1 недоліки, зазначені в ухвалі Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2019 року не усунуто, вимоги ухвали суду не виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України імперативно визначено, що учасники справи, зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В розумінні положень ст. 121 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, зловживання правом не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», рішення від 03 квітня 2008 у справі «Пономарьов проти України»).

У виконання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою забезпечення права скаржника на апеляційний розгляд справи та забезпечення справедливої процедури апеляційним судом вичерпані, передбачені ЦПК України заходи щодо повідомлення скаржника про недоліки його апеляційної скарги та необхідність її усунення.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарна Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Отже, станом на 23 квітня 2019 року недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду, не усунуто, скаржник попереджений судом, що в разі не усунення недоліків апеляційної скарги , скарга вважається неподаною та підлягає поверненню згідно до норм статті 185 ЦПК України, якою передбачено, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

З огляду на вищевикладене, враховуючи необхідність забезпечення розумних строків розгляду справи, а також те, що скаржник не виконує належним чином свої обов'язки, передбачені ст. 43 ЦПК України, не проявляє необхідної зацікавленості у розгляді своєї скарги протягом понад 1 місяця, так як апеляційна скарга на адресу Апеляційного суду Черкаської області надійшла 20 березня 2019 року, а також висновки, викладені в рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України», де було констатовано, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, що свідчить про недобросовісність використання скаржником права на апеляційне оскарження судового рішення, скаржником не надано доказів сплати судового збору, у відповідності з вимогами ст. 185 та ст.ст. 356, 357 ЦПК України, тому дана апеляційна скарга вважається неподаною та підлягає поверненню особі, яка подавала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2003 року по справі № 2-650/2003, таким що не підлягає виконанню - визнати неподаною та повернути особі, яка її подавала.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня постановлення та може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції - Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Судді Нерушак Л.В. Бородійчук В.Г. Василенко Л.І.