УХВАЛА

судового засідання

19 квітня 2019 рокуСправа №451/1215/18
Провадження № 2/451/407/19

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.

з участю: позивача, представника позивача ОСОБА_1, представників заінтересованих осіб прокуратури Львівської області ОСОБА_2, Державної Казначейської служби України ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання у м.Радехів заяву прокурора Ватраля Р.В. про відвід судді Семенишин О.З. - головуючому по справі за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи Прокуратура Львівської області, Державна Казначейська служба України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду, та заяву судді Семенишин О.З про самовідвід,-

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2018 року до суду поступила заява ОСОБА_4, заінтересовані особи Прокуратура Львівської області, Державна Казначейська служба України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

12 листопада 2018 року вказана заява автоматизованою системою документообігу суду визначена судді Семенишин О.З. для розгляду.

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2018 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження на 20 грудня 2018 року.

Ухвалою підготовчого судового засідання Радехівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2019 року закрито підготовче судове засідання, розгляд справи призначено на 19 квітня 2019 року.

В судовому засіданні прокурор Ватраль Р.В. заявив усно заяву про відвід судді Семенишин О.З. відповідно до ст.36 ЦПК України, у звязку з тим, що вона приймала участь у розгляді кримінальної існують обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Проти вказаної заяви заперечив заявник та представник заявника ОСОБА_5, звертав увагу суду, що у них відсутні підстави для сумніву щодо неупередженості або обєктивності судді.

Представник Державної Казначейської служби України підтримав думку прокурора.

19 квітня 2019 року до Радехівського районного суду Львівської області поступила письмова заява судді Семенишин О.З. про самовідвід, яку суддею оголошено в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення відводу, яку передбачені ст.36-37 ЦПК України відсутні, а відтак заява прокурора про відвід судді, яка заявлена усно в судовому засіданні, не підлягає до задоволення, проте в силу вимог п. 4 ч. 1 ст.36 ЦПК України, існують обставинами, що зобов'язують мене задовольнити заяву про самовідвід у розгляді даної справи.

Частиною другою ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Статтями ст.ст.36, 37 ЦПК України передбачено чіткий та виключний перелік підстав з яких може бути заявлено самовідвід, відвід судді.

Віповідно до п. 5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст.37 цього Кодексу.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об'єктивного рішення суду.

Із матеріалів кримінальної справи вбачається, що суддя Семенишин О.З. приймала участь у розгляді кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.153, ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

Вироком Радехівського районного суду Львівської області від 22.07.2014 року в складі головуючого-судді Мулявка О.В., судді Семенишин О.З., присяжних ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_4 у предявленому обвинуваченні за п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.153, ч.1 ст.185 КК України визнано невинуватим і по суду виправданим. Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч.2 ст.115, ч.3 ст.153, ч.1 ст.185 КК України, закрито. ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання: -за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки та шість місяців; -за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки сім місяців. Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та шість місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 07 лютого 2013 року. Процесуальні витрати в сумі 157 гривень 70 копійок стягнуто із ОСОБА_4 в дохід держави. Судові витрати в сумі 24167 гривень та 52 копійки і віднести за рахунок бюджету (а.к.с.276-287 том 19).

22 липня 2014 року суддями Мулявко О.В. та Семенишин О.З. по даній справі викладено окремі думки (а.к.с.288-298 том 19).

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року вирок Радехівського районного суду Львівіської області від 22.07.2014 року залишено без зміни (а.с.129-145 том 20).

Поряд з цим, приймаючи до уваги, що Європейський суд з прав людини, у рішення від 24 травня 1989 року «Гаусшильдта проти ОСОБА_9» зазначив, що згідно з обєктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко зясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. Найголовніше це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуга проти України" та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі "Білуга проти України", наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності. Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов'язкові для врахування судами України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною ОСОБА_2 України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За правилами ч.9 ст.40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Зважаючи на вищенаведене та з метою дотримання безсторонності, неупередженості та об'єктивності, вважаю за доцільне задовольнити заяву про самовідвід.

Відповідно до ч.3 ст.41 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа за розпорядженням голови суду передається до іншого суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36,39,40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви прокурора Ватраля Р.В. про відвід судді Семенишин О.З. відмовити.

Заяву судді Семенишин О.З. про самовідвід задовольнити.

Відвести головуючого суддю Семенишин О.З. від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи Прокуратура Львівської області, Державна Казначейська служба України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Справу передати до канцелярії для виконання вимог ч.3 ст.41 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_10