_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1595/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Шпак К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі Ѕ частки від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , присуджених рішенням Київського районного суду м.Одеси від 09.02.2017 року; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх її доходів, але не менше Ѕ частки від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі позову та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнути судові витрати.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 27.12.2018 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Герцун В.С. до судового засідання не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду надали письмову заяву, з якої вбачається, що вони проживають у м.Миколаєві, тому просять суд розглянути справу за наявними матеріалами без участі позивача та його представника /а.с.25/.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.

До судового засідання з`явився представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ляшук Є.В., який просив повністю відмовити у позовних вимогах, посилаючись на те, що законом не передбачено порядку звільнення від сплати аліментів, а тільки звільнення від сплати заборгованості, яка на даний час не існує, оскільки позивач її погасив, а відповідач забрала виконавчий лист з виконавчої служби та рішення суду про стягнення аліментів у примусовому порядку зараз не виконується. Крім того, позивачем не надано доказів про стягнення аліментів з відповідача саме у розмірі 1/3 частини та доказів про ухилення відповідачки від утримання дитини, оскільки на даний час існують перешкоди з боку позивача у спілкуванні з дитиною.

Представником відповідача Ляшук Є.В. суду надано відзив на позовну заяву, поданий через канцелярію суду 19.02.2019 року, який суд залучає до матеріалів справи, оскільки з матеріалами справи адвокат Ляшук Є.В . ознайомився 05.02.2019 року, про що свідчить його особистий підпис на заяві про ознайомлення з матеріалами справи/а.с.23/. Враховуючи, п`ятнадцятиденний строк подання відзиву, останнім днем його подання є 19.02.2019 року, тобто вказаний строк представником відповідача пропущено не було./а.с.68/.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача Ляшук Є.В. ,приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони 21.07.2007 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвами про народження, батьками яких вказані сторони по справі./а.с.6,82/.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 06.11.2015 року ( справа № 520/ 13555/15-ц) шлюб між сторонами було розірвано.

Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 09.02.2017 року ( справа № 520/ 10539/16) стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3 , у розмірі Ѕ частки від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.09.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на малолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі Ѕ частки від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.09.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6. Вказане рішення набрало чинності та сторонами оскаржено не було./а.с.47/.

28.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини ( справа № 520/ 12020/18)./а.с.55/.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 12.12.2018 року (справа № 520/12020/18) провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України - у зв`язку з відсутністю предмету спору./а.с.4/.

Як вбачається, із ухвали про закриття провадження по справі, до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_2 ., в якому зазначено, що спору між сторонами відносно визначення місця проживання сина ОСОБА_3 , 2007 року народження за місцем проживання батька ОСОБА_1 не має, тому просили закрити провадження по справі. Представник позивача погодився з тим, що дійсно не має спору щодо визначення місця проживання дитини. Вказана ухвала суду набрала законної сили та сторонами оскаржено не було.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що неповнолітній син ОСОБА_3 проживає разом з батьком, перебуває на його утриманні з 01.09.2018 року, відповідач надала дозвіл на реєстрацію сина за його адресою, тому підстав для стягнення аліментів на користь відповідача на утримання сина із вказаної дати відсутні. Крім того, відповідач ОСОБА_2 відмовляється утримувати сина та добровільно не сплачує аліменти на його утримання, у позивача виникли підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 На підставі цього позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Згідно довідки за № 2337 від 04.09.2018 року, яка видана ОСОБА_1 , вказано, що ОСОБА_1 , 1976 року народження та ОСОБА_3 2007 року народження , зареєстровані без права на жилплощу за адресою: АДРЕСА_1 а.с. 5/.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що сторони з 2007 року знаходились у зареєстрованому шлюбі, у 2015 році шлюб було розірвано, у 2017 році було стягнуто з позивача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей, відповідачка на виконання рішення суду частково звернулась з виконавчим листом про стягнення аліментів лише на сина, у листопаді 2018 року вона забрала виконавчий лист, позивачем було сплачено заборгованість по аліментам у повному обсязі, на даний час виконавчого провадження та заборгованості зі сплати аліментів немає. Крім того, представник не заперечує той факт, що приблизно у червні-липні 2018 року неповнолітні діти поїхали на канікули до батька у м.Миколаїв, однак у серпні 2018 року дочка повернулась до мати, а 12-річний син ОСОБА_3 виявив бажання проживати разом з батьком у м.Миколаєві, тому мати забрала документи сина зі школи м.Одеса та передала батьку, позивачу по даній справі, тобто спір про місце проживання сина на даний час не існує.

Судом встановлений факт, що дійсно з серпня 2018 року неповнолітній син ОСОБА_3 постійно проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на утриманні батька ОСОБА_1 , про що свідчать дослідженні письмові докази, відтак після набрання рішенням суду законної сили, яким з позивача стягувалися періодичні платежі у виді аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини, встановлено обставини, що впливають на їх припинення. Чинним законодавством не передбачено можливість внесення змін до виконавчого листа про стягнення аліментів чи його скасування. Тому, вимога про припинення стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , що стягуються за заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 09.02.2017 року ( справа № 520/ 10539/16) підлягає задоволенню, однак датою припинення стягнення з позивача аліментів суд вважає дату звернення з даним позовом до суду - 26.12.2018 року.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час неповнолітній син ОСОБА_3 перестав проживати з матір`ю, а проживає з батьком ОСОБА_1 , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а саме син ОСОБА_3 проживає з батьком.

Крім того, як вбачається із Постанови про скасування заходів примусового виконання від 22.11.2018 року по ВП № 53913642, яка була винесена державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Анісімовою А.В. - станом на 22.11.2018 року заборгованість по справі № 520/ 10539/16-ц зі сплати аліментів ОСОБА_1 . погашена в повному обсязі./а.с.7/.

Крім того, у позові ставиться вимога про стягнення аліментів з відповідачки на утримання дитини ОСОБА_3 на користь позивача, оскільки на даний час дитина знаходиться на утриманні позивача.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів суд враховує встановленийст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитинипідлягає частковому задоволенню, оскільки відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивач зобов`язаний довести у судовому засіданні ті обставини, на які він посилається як на підставу позову.

Позивач просить стягнути аліменти з відповідача на його користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частки всіх її доходів, але не менше Ѕ частки від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, при цьому доказів матеріального стану /доходів/ як відповідачки, так і позивача, суду не надано, невідомо з яких міркувань виходив позивач вказуючи 1/3 частку розміру аліментів, тому суд задовольняє позов про стягнення аліментів частково у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позову з 26.12.2018 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 191,192 СК України,ст.ст. 12, 81, 89, 141, 258-259,263-265, 273, 274-279, 354ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Припинити з 26.12.2018 року стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі Ѕ частки від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 09.02.2017 року по справі № 520/10539/16.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.12.2018 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 704 /сімсот чотири/гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 18.04.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.