Справа № 351/210/19
Номер провадження №2/351/347/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2019 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді - Калиновського М.М.,
з участю секретаря - Равлюк М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який рішенням Снятинського районного суду від 08.12.2015р. було розірвано.
Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., яка після розірвання шлюбу проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.
Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, не займається її вихованням. Оскільки вона в даний час знаходиться у відпустці по догляду за сином, який народився у неї від іншого шлюбу, до трьохрічного віку, а тому не має змоги працювати та утримувати двох дітей.
Так як, відповідач ухиляється від виконання ним обов'язку щодо утримання дитини, угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між ними не укладено, то просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задоволити, згідна на заочний розгляд справи.
Відповідача, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, зокрема через оголошення на веб-сайті Снятинського районного суду, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.ст. 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3. у позивачки та відповідача народилася донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1).
Відповідно до рішення Снятинського районного суду від 08.12.2015р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
Із довідки про склад сім'ї Устянської сільської ради від 17.01.2019р. вбачається, що до складу сім'ї позивачки входять: донька ОСОБА_3, 2011 р. нар. та син ОСОБА_5, 2016 р.нар., які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного комісією Устянської сільської ради, батько неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_2, з яким у позивачки шлюб розірвано, батьківських обов'язків не виконує, сім'я позивачки проживає за рахунок допомоги, яку вона отримує на дитину ОСОБА_5 до досягнення ним трирічного віку.
Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
На підставі викладеного, зважаючи на обов'язок батьків утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов частково підставний та підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1600 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня пред'явлення позову, тобто з 24.01.2019 року і до досягнення нею повноліття.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. з відповідача в дохід держави.
На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 141, 259, 263, 265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1600 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.