Справа № 397/229/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2019 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Мирошниченка Д.В.,
за участю: секретаря судового засідання Петренко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком № 35 по вул. Лесі Українки в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області.
В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з дня народження її донька ОСОБА_2 зареєстрована у належному їй на праві приватної власності житловому будинку № 35 по вул. Лесі Українки в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області. Ще у школі в старших класах відповідач почала вести розпусний спосіб життя і вона ледь справлялася з її поведінкою. Після закінчення школи вона відмовилася вступати до будь-якого вузу, аби отримати професію, тому до 2016 року проживала з нею, вона знаходила їй різні роботи аби вона заробляла на себе. Але, відповідача не влаштовувало життя під її наглядом, тому з січня 2016 року вона повідомила їй що з подругою їде на заробітки. Заробітки були відговоркою, оскільки протягом 2018 року на її адресу надходять регулярні повідомлення з різних банків про повернення кредитів. Донька рідко, але телефонує їй повідомити що вона жива і в неї все нормально, і робить це з різних номерів телефонів, які їй не належать, так як вона неодноразово намагалася на їх передзвонювати, але відповідали чужі люди які її не знають. Факт того, що відповідач жодного разу з січня 2016 року не зявилася у с. Підлісне та вдома підтверджується актом за участю сільського голови, депутата сільської ради та представниками громадськості. З даною заявою вимушена звернутися до суду, оскільки звернувшись з заявою про призначення житлової субсидії отримала відмову у її прийнятті, так як на відповідача повинна також подати документи, в тому числі паспорт, ідентифікаційний номер, довідку про доходи. Вказані вимоги вона виконати не може, а тому субсидія їй не призначалася, а з врахуванням того, що у неї ще вісім дітей, вона не може в повному обсязі здійснювати оплату житлово-комунальних послуг. Таким чином, оскільки відповідач у її будинку не проживає більше одного року без поважних причин, не приймає участі у спільному побуті, добровільно не бажає подати заву про зняття з реєстраційного обліку, вона може вважатися такою, що втратила право користування житловим будинком.
Позивач та його представник у судове засідання не з?явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с. 9, 35).
Відповідач, у відповідності до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 22.04.2019 року не з?явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив не подала (а.с. 29, 34).
Тому, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 35 по вул. Лесі Українки в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 70722450 від 18.10.2016 року (а.с. 8).
Згідно акту Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 01.02.2019 року № 84, в присутності сільського голови ОСОБА_3, депутата сільської ради ОСОБА_4, завідуючої ФАПом ОСОБА_5, представників громадськості ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає за місцем реєстрації за адресою: Кіровоградська область, Олександрівський район, с. Підлісне, вул. Лесі Українки, 35, з вересня 2013 року по даний час; точне місце проживання невідоме, орієнтовно проживає в м. Кропивницький (а.с. 6).
Згідно довідки, виданої Підлісненською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області № 74 від 01.02.2019 року встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично з 2016 року не проживає. Разом з позивачем ОСОБА_1 ще також зареєстровані та проживають її неповнолітні 5 синів та 3 доньки (а.с. 7).
Конституція України у статті 41 проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно положень ч. 1, 2 ст. 317 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім?ї.
Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб?єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред?явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316319 ЦК України), то власник на підставі статті 391 ЦК України не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин.
У звязку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім?ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, право власності позивача на будинок підлягає захисту, у спосіб, передбачений ст.ст. 383, 391 ЦК України - усунення перешкод у користуванні належним їй помешканням, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом. Враховуючи той факт, що відповідач понад рік без поважних причин не проживає в житловому будинку № 35 по вул. Лесі Українки в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, який належить ОСОБА_1, обов?язки по утриманню житла не здійснює, реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 267, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком № 35 по вул. Лесі Українки в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за сплату судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На заочне рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області.
Суддя: /підпис/:
Рішення набуло законної сили «___»_______________ року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі №397/229/19.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_9