ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1506/19 Справа № 215/1359/17 Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я.О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат, Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ Криворізький залізорудний комбінат, ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 посилався на те, що він працював на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на посадах гірничого робітника, стовбурового робітника впродовж 7 років 6 місяців - в період із 02 червня 1986 року по 18 квітня 1994 року, та на підприємстві ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» обіймав посаду дробильника дробильної фабрики №1 упродовж 11 років 2 місяців - у період із березня 2005 року по травень 2016 року в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища. Внаслідок виконуваної роботи на підприємствах відповідачів із несприятливими умовами праці, отримав два професійні захворювання, а саме: сидеросилікоз першого ступеню (t/t, 1/1, pi), ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першої стадії, група В. ЛН першого-другого ступеня; радикулопатію попереково-крижовуа L5, S1, з помірними статико-динамічними порушеннями хребта та больовим синдромом, про що свідчать результати обстеження Українського НДІ промислової медицини протокол №674 від 05 травня 2016 року. Висновком МСЕК від 29 листопада 2016 року йому було встановлено 50% ступеню втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої групи з наступним переоглядом. У звязку із отриманими професійними захворюваннями він став інвалідом, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя. Він позбавлений права працювати, навіть допомогти по господарству своїй родині не має змоги, бо при фізичному навантажені відчуває виражену задишку, кашель, а також відчуває швидку втому, болі у попереку, що віддають у ногу, обмеження рухів. У звязку з тим, що усі надані йому державні компенсації ідуть на його медичну реабілітацію, від цього він почуває себе неповноцінною людиною. За наявності таких захворювань його повне одужання неможливе і перспектива в майбутньому переносити болі, постійно лікуватись спричиняє йому моральні страждання, тому просить суд стягнути на свою користь з кожного із відповідачів по 320 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя (т.1 а.с.1-3).

Рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 12 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок втрати професійної працездатності, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів. Стягнуто з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 18 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок втрати професійної працездатності, без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів та платежів. Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 281 грн. 92 коп. Стягнуто з ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 422 грн. 88 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено (т.3 а.с.93-103).

З таким рішенням в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ Криворізький залізорудний комбінат не погодився відповідач ПАТ Криворізький залізорудний комбінат, подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ Криворізький залізорудний комбінат відмовити повністю ( т.3 а.с. 112-114, 129-131). В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 працював на різних посадах у відповідачів, а саме:

- з 02 червня 1986 року по 01 серпня 1986 року гірничим робітником 2 розряду на підземних роботах із повним робочим днем на шахті «Першотравнева-2» ДВО «Кривбасруда»;

- з 01 серпня 1986 року по 26 листопада 1986 року переведений (нерозбірливо) 3 розряду на підземних роботах із повним робочим днем на шахті «Першотравнева-2» ДВО «Кривбасруда»;

-з 27 листопада 1986 року по 18 квітня 1994 року стовбуровий, дробильник із повним робочим днем на шахті «Першотравнева-2» ДВО «Кривбасруда»;

- з 09 березня 2005 року по 05 грудня 2016 року обіймав посаду дробильника 6 розряду на дробильну фабрику №1 виробничої дільниці дроблення руди з правом пільгового пенсійного забезпечення за списком №1 на ВАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (т.1 а.с. 23-25, т.2 а.с.21-23).

Відповідно до медичного висновку №674 лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу Українського науково-дослідного інституту промислової медицини про наявність професійного характеру захворювання від 05 травня 2016 року позивачу встановлено два професійних захворювання: сидеросилікоз першої стадії (t/t, 1/1, pi), ускладнений хронічним обструктивним захворюванням легень першого ступеню, група В. ЛН першого-другого ступеня; радикулопатію попереково-крижову L5, S1, з помірними статико-динамічними порушеннями хребта та больовим синдромом (т.1 а.с.10-11, т.2 а.с.8-9).

Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07 жовтня 2016 року, остаточний діагноз ОСОБА_1 встановлено 05 травня 2016 року Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини.

У п.13 акту зазначено, що умови праці дробильника виробничої дільниці дроблення руди (01) дробильної фабрики №1 ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат ОСОБА_1 віднесені:

- за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»;

-за параметрами шуму до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі»;

-за показниками напруженості праці до 3 класу 1 ступеня «Шкідливі»;

Загальна оцінка умов праці до 3 класу 3 ступеня «Шкідливі».

Професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи на дробильній фабриці №1 гірничозбагачувального комбінату дробильником виробничої дільниці дроблення руди, виконував роботи з керування, обслуговування дробарок, конвеєрів та іншого допоміжного устаткування при дробленні та транспортуванні гірничої маси, брав участь у роботах по підготовці устаткування до ремонтів. При цьому внаслідок недосконалості технології дроблення руди, мавших місце порушень систем аспірації та режимів експлуатації устаткування фабрики, підпадав під вплив підвищених параметрів аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. При техобслуговуванні та усуненні несправностей у роботі дробильного устаткування не завжди була можливість використовувати засоби механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору перешкоджаючого їх застосування, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичними перевантаженнями. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 05.05.2016 р. протокол №674 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: 02.06.86-01.08.1986 гірничий робітник; 27.11.86-01.11.1990 стовбуровий, 01.11.90-18.04.1994 дробильник ВО «Кривбасруда»; 18.06.97-20.06.1997 бурильник шпурів АТ «Комета» (п.16 акту).

Причина виникнення професійного захворювання: перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу: аерозоль переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони, концентрація в мг/м3: з вмістом кристалічного кремнію діоксиду (SіО2) у пилу від 10% до 70% - 5,7 при гранично допустимій до 2,0. Важкість праці: маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну, кг: підіймання та переміщення (разове) вантажів 36 при гранично допустимій до 30; робоча поза, знаходження у нахиленому положені до 300/ понад 300, % зміни: 59/ - при гранично допустимій до 25/-. (п.17 акту, т.1 а.с.4-7, т.2 а.с.4-5).

Відповідно до висновку про умови праці працівника відповідно до гігієнічної класифікації праці, викладеного у санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці, наданої Відокремленим структурним підрозділом «Криворізьке міськрайонне управління Головного управління Держсанепідемслужби у Дніпропетровській області» вих. №2/2-11-3/584 від 09 лютого 2015 року умови праці ОСОБА_1 за період роботи з 09 березня 2005 року по даний час - дробильником на дробильній фабриці №1 ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат (правонаступник ВАТ «ПівнГЗК») за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості, за важкістю праці до 3 класу 2 ступеня шкідливості (т.2 а.с.24-26).

Випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №043386 від 29 листопада 2016 року позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності та 50% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню (30% по радикулопатії; 20% - сидеросилікоз) на строк з 21 листопада 2016 р. до 01 грудня 2017 р. (т.1 а.с. 8, т.2 а.с. 6).

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №074263 від 29 листопада 2016 року причину інвалідності визначено професійні захворювання, протипоказано важку працю, вимушену позу, довгу ходу, переохолодження, в умовах виробничого пилу. Рекомендовано диспансерний облік у невролога, сімейного лікаря (т.1 а.с.9 , т.2 а.с.7).

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №649730 від 21 листопада 2017 року позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності та 50% втрати професійної працездатності по професійному захворюванню (30% по радикулопатії; 20% - сидеросилікоз) на строк з 01 грудня 2017 року до 01 грудня 2018 року (т.2 а.с.222-224).

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складеного 07 жовтня 2016 року, причиною виникнення професійних захворювань позивача є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені хронічні професійні захворювання позивача є наслідком порушення посадовими особами ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат та адміністрації шахти «Першотравнева-2» ВО «Кривбасруда», правонаступником якої є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» норм ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці та дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та ПрАТ Північний гірничо-збагачувальний комбінат на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, заподіяної внаслідок втрати професійної працездатності.

При цьому судом обґрунтовано не прийняті до уваги доводи ПАТ Криворізький залізорудний комбінат, стосовно того, що вони не є правонаступниками шахти «Першотравнева-2» ВО «Кривбасруда» з огляду на наступне.

З 1975 року до 01 жовтня 1989 року до ДВО «Кривбасруда» на правах структурного підрозділу входило Першотравневе рудоуправління.

З 01 жовтня 1989 року Першотравневе рудоуправління як структурний підрозділ ліквідовано наказом ДВО «Кривбасруда» від 20 вересня 1989 року № 349 зі змінами від 01 листопада 1989 року № 423.

Згідно з пунктом 2 наказу ДВО «Кривбасруда» від 20 вересня 1989 року № 349 з 01 жовтня 1989 року до 01 січня 1995 року до ДВО «Кривбасруда» на правах новостворених структурних підрозділів входили шахта «Першотравнева-1» та шахта «Першотравнева-2» (т.1 а.с.55,56).

Наказом ДВО «Кривбасруда» від 26 грудня 1994 року № 169 (пункт 1) з 01 січня 1995 року шахта «Першотравнева-1» та шахта «Першотравнева-2» як структурні підрозділи ліквідовані (т.1 а.с. 59, т.2 а.с.141).

Відповідно до пункту 2 наказу ДВО «Кривбасруда» від 26 грудня 1994 року № 169 з 01 січня 1995 року до 01 січня 1998 року до ДВО «Кривбасруда» на правах новоствореного структурного підрозділу входила шахта «Першотравнева» (т.1 а.с.60-61).

Наказом ДВО «Кривбасруда» від 05 січня 1998 року № 1 з 01 січня 1998 року шахта «Першотравнева» як структурний підрозділ також була ліквідована (т.1 а.с. 57-58).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 1998 року № 258 «Про спеціальний режим реструктуризації гірничо-рудних підприємств Кривбасу, гірничо-хімічних підприємств Яворівського і Роздольського «Сірка» та Стебницького «Полімінерал» Львівської області» пунктом 1 наказу Міністерства промислової політики України від 29 липня 1998 року №263 ДВО «Кривбасруда» перейменовано у «Криворізький державний залізорудний комбінат».

Правонаступником перейменованого ДВО «Кривбасруда» призначено Державне підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» (пункт 2 наказу №263).

Згідно з пунктом 1 наказу Міністерства промислової політики України від 12 липня 1999 року № 248 «Про реорганізацію Криворізького державного залізорудного комбінату» та пункту 1 наказу Державної акціонерної компанії «Укррудпром» від 31 грудня 1999 року № 347 Державне підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» шляхом реорганізації перетворено у Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» Державної акціонерної компанії «Укррудпром».

Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» є правонаступником реорганізованого Державного підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат» (пункт 3 наказу № 248).

Згідно спільного наказу Державного комітету промислової політики України та Фонду державного майна України від 19 лютого 2001 року № 66/245 «Про реорганізацію Дочірнього підприємства «Криворізький державний залізорудний комбінат» та пункту 1 наказу Державної акціонерної компанії «Укррудпром» від 30 липня 2001 року № 290 Дочірнє підприємство «Криворізький державний залізорудний комбінат» Державної акціонерної компанії «Укррудпром» шляхом реорганізації перетворено у ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», правонаступником якого є ПАТ «Кривбасзалізрудком».

Отже, судом першої інстанцій правильно встановлено, що правонаступником усіх прав та обов'язків ДВО «Кривбасруда» (у структурному підрозділі якого працював позивач) є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат». У період роботи позивача у ДВО «Кривбасруда» підприємство неодноразово було реорганізоване.

Всі структурні одиниці ДВО «Кривбасруда», в чому числі Першотравневе рудоуправління, новостворені з 01 жовтня 1989 року шахти «Першотравнева-1» та «Першотравнева-2», новостворена з 01 січня 1995 року шахта «Першотравнева» не мали статусу юридичних осіб, а питання про їх відокремлення зі складу юридичної особи із визначенням правонаступників у передбаченому законодавством порядку не вирішувалося.

Таким чином, професійне захворювання позивача виникло під час його перебування у трудових відносинах з ДВО «Кривбасруда», на якого законодавством покладено обовязок забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці, чого роботодавцем зроблено не було, що потягнуло за собою втрату позивачем професійної працездатності та завдало йому моральних страждань.

Правонаступником ДВО «Кривбасруда» є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат».

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 215/3547/16-ц при розгляді аналогічної цивільної справи.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги стосовно того, що ПАТ Криворізький залізорудний комбінат не є належним відповідачем у справі.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції, з урахуванням глибини та ступеня моральних і фізичних страждань позивача, яких позивач зазнав унаслідок професійного захворювання, встановлення йому стійкої втрати професійної працездатності, характеру ушкодження здоров'я, що є незворотнім, а також принципів розумності і справедливості, належним чином обґрунтував свої висновки щодо розміру такого відшкодування в сумі 18 000 грн, стянувши вказану суму моральної шкоди з ПАТ Криворізький залізорудний комбінат на користь позивача і це відповідає встановленим обставинам справи.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанцій повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку в їх сукупності та взаємозвязку.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ґрунтуюється на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності, розумності та відповідаює завданням цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав особи.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Криворізький залізорудний комбінат залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді