Справа № 140/2445/18
Провадження № 22-ц/801/622/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 рокуСправа № 140/2445/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Зайцева А.Ю. (суддя-доповідач),

суддів Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Немирівські електричні мережі» до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2018 року, ухвалене у складі судді Науменка С. М., -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Немирівські електричні мережі» звернулося у суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 07 липня 2018 року в м. Немирів Вінницької області по вулиці Горького сталася ДТП в результаті якої громадянин ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки DAF, державний номер НОМЕР_1 буксирував причіп д.н.з. НОМЕР_2 перевозив комбайн зернозбиральний CLAAS д.н. НОМЕР_3, не обравши безпечної швидкості та не врахувавши дорожню обстановку, внаслідок чого, допустив наїзд на нерухому перешкоду, а саме анкерну електроопору № 84 Ф-5 ПС «Немирів» ПЛ 10 кВ, яка перебувала під напругою та обірвав провід до опор № 83, 85, 91, чим завдав ОС «Немирівські ЕМ» ПАТ «Вінницяобленерго» майнову шкоду.

З метою негайного ремонту пошкодженого майна та відновлення електропостачання споживачам Немирівського району спричиненого незаконними діями відповідача було виконано наступні роботи: демонтаж анкерної опори за допомогою механізмів; монтаж анкерної опори на ПЛ напругою 10 кВ з подвійним кріпленням 3-х проводів; зміна траверсів з двійним кріпленням на 3-х опорах; зміна ізоляторів; підключення та заземлення ПЛ-10 кВ, вартість яких разом з вартістю доїзду працівників опори та вартістю авто послуг становить 16 243 грн., що підтверджується Калькуляцією вартості виконаних робіт (послуг) від 09 липня 2018 року. На звернення позивачем до Немирівського ВП ГУПН у Вінницькій області надано відповідь, відповідно до якої на гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КУпАП, який направлено на розгляд до Немирівського районного суду.

Відповідно до постанови Немирівського районного суду від 07 серпня 2018 року справа № 140/1742/18 за вказаним фактом ДТП ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова набрала законної сили.

Позивачем було надіслано відповідачу лист за № СО-63-495 від 25 липня 2018 року з проханням добровільно відшкодувати завдану шкоду. Однак сума майнової шкоди станом на час звернення до суду залишається неоплаченою.

Виходячи з наведеного, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 суму заподіяної шкоди в розмірі 16243 гривень.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Немирівські ЕМ» майнову шкоду в сумі 16243 гривень та судовий збір в сумі 1762 гривень.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача розмір шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження анкерної електроопори в сумі 16 243 грн.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що відповідач не був обізнаний про дату, час і місце розгляду справи, а тому не міг надати суду свої докази на заперечення позовних вимог.

Зазначає, що автомобіль DAF, державний номер НОМЕР_1, належить на праві власності ТОВ «РКК ОСОБА_2», а відповідач на момент заподіяння позивачу шкоди перебував у трудових відносинах з ТОВ «РКК ОСОБА_2». Цивільна відповідальність ТОВ «РКК ОСОБА_2» за шкоду заподіяну вказаним транспортним засобом була застрахована згідно з полісами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 березня 2018 року та 25 березня 2018 року, а тому шкода заподіяна позивачу має бути відшкодована страховою компанією.

Також вказує, що позивачем у справі виступила особа, яка не має цивільно-процесуальної дієздатності, оскільки не є юридичною особою.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Немирівські електричні мережі», посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив обгрунтовано тим, що потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування шкоди, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої - четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Відповідно до постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2018 року у справі № 140/1742/18, 07 липня 2018 року о 12.00 год. в м. Немирів по вул. Горького водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_4 перевозив комбайн зернозбиральний CLAAS д.н. 24869ВО при повороті ліворуч з вулиці Котовського на вулицю Горького не врахував габарити вантажу, що перевозив та здійснив зіткнення вантажу з анкерною електроопорою, внаслідок чого електроопора здійснила падіння, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляду штрафу в сумі 340 грн. /а. с. 11/.

Відповідно до Калькуляції вартості виконання додаткових робіт (послуг) сума виконаних робіт, а саме: демонтаж анкерної опори за допомогою механізмів; монтаж анкерної опори на ПЛ напругою 10 кВ з подвійним кріпленням 3-х проводів; зміна траверсів з двійним кріпленням на 3-х опорах; зміна ізоляторів; підключення та заземлення ПЛ-10 кВ, вартість яких разом з вартістю доїзду працівників опори та вартістю авто послуг становить 16 243 грн. /а.с. 7/.

25 липня 2018 року позивачем направлено відповідачу лист за № СО-63-495 з проханням добровільно відшкодувати завдану шкоду /а. с. 10/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача розміру шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження анкерної електроопори в сумі 16243 грн.

Зазначений висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає таким, що не ґрунтується на нормах матеріального права, зроблений за неповного зясування обставин справи з огляду на наступне.

Колегія суддів вважає обґрунтованими аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції відповідача не було повідомлено належним чином про дату, час і місце розгляду справи, а тому він не мав можливості подати до суду першої інстанції докази, які ним додані до апеляційної скарги, у звязку з чим судом апеляційної інстанції відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України приймаються подані відповідачем, разом з апеляційною скаргою докази.

Переглядаючи справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобіль DAF, державний номер НОМЕР_1, яким керував відповідач та допустив наїзд на нерухому перешкоду, спричинивши позивачу майнову шкоду, належить на праві власності ТОВ «РКК ОСОБА_2» /а.с. 56/, а відповідач на момент заподіяння позивачу шкоди перебував у трудових відносинах з ТОВ «РКК ОСОБА_2», що підтверджується наказом (розпорядженням) № А- від 03 травня 2018 року про прийняття на роботу водія ОСОБА_3 з 03 травня 2018 року /а.с. 53/.

За загальним правилом відповідно до частини другою статтею 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В той же час згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Враховуючи те, що водій ОСОБА_3 під час виконання трудових обовязків у ТОВ «РКК ОСОБА_2» заподіяв шкоди майну позивача, саме ТОВ «РКК ОСОБА_2» і є відповідальним в такому разі за заподіяну її працівником шкоду.

Окрім цього відповідно до наданих відповідачем доказів, цивільна відповідальність ТОВ «РКК ОСОБА_2» за шкоду заподіяну вказаним транспортним засобом, була застрахована в АТ «Просто-Страхування» згідно з полісами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 березня 2018 року № АК/8316707 та 26 березня 2018 року № АК/8693360 /а.с. 54/.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, потерпілий, майно якого постраждало внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що позов у даній справі предявлено позивачем до неналежного відповідача в звязку з чим рішення суду не може бути залишено в силі.

Відповідно до пункту 1, 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже колегія суддів прийшла до висновку, що місцевим судом при ухваленні рішення допущено порушення норм процесуального права, що є обовязковою підставою для скасування рішення. Крім того судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а його висновки не відповідають обставинам справи, допущено неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи нове судове рішення, колегія суддів виходить з встановлених в ході апеляційного розгляду обставин, зокрема осіб, що є відповідальним за заподіяну ПАТ «Вінницяобленерго» шкоду, проте участі у справі не приймали, у звязку з чим у позові до ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, з ПАТ «Вінницяобленерго» слід стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2643 гривні /а.с. 68/.

Керуючись підпунктом частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22 листопада 2018 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.

Відмовити у позові Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі Структурної одиниці «Немирівські електричні мережі» до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» // на користь ОСОБА_3 /Ідентифікаційний код / судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2643 гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Судді Підпис О. С. Панасюк

ОСОБА_5 Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя А. Ю. Зайцев