Справа № 715/2401/18
Провадження № 2/715/82/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Григочака Ю.П.

секретаря судового засідання Майщук С.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» до ОСОБА_2 селищної ради, ОСОБА_3 (до зміни прізвища - ОСОБА_4), третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання незаконним рішення ОСОБА_2 селищної ради, недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 селищної ради, ОСОБА_3 та третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання незаконним рішення ОСОБА_2 селищної ради, недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку. В своєму позові посилається на те, що під час проведення інвентаризації земель приватним підприємством «Ріга», які знаходяться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця» в адміністративних межах ОСОБА_2 селищної ради, було виявлено, що частина земельної ділянки площею 0,0334 га. смуги відведення залізниці на 300 км + 013 м до 300 км + 052 м перебуває у власності ОСОБА_3 та накладається на смугу відведення залізниці. Рішенням ОСОБА_2 селищної ради №407-46/15 від 06.06.2015 року відповідач ОСОБА_2 селищна рада надала дозвіл на укладення договору купівлі продажу земельної ділянки відповідачу ОСОБА_3 Договір купівлі продажу земельної ділянки було укладено 20.07.2015 року. Зважаючи на вищевикладене, просить суд визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_2 селищної ради від 05.06.2015 року № 407-46/15 про продаж земельної ділянки площею 0,0400 га ОСОБА_3, що знаходиться по вул. Привокзальна, 2-г в смт. Глибока, та накладається на смугу залізниці площею 0,0334 га; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0400 га, що знаходиться по вул. Привокзальна, 2-г в смт. Глибока, укладений між ОСОБА_2 селищною радою та ОСОБА_3 20.07.2015 і скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:004:0079 у державному реєстрі прав; скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:004:0079, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

Згідно ст. 1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно ст. 1 ГПК господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, як зазначено в п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці, та як зазначено в п. 13 ч. 1 ст. 20 ГПК: вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

В ході підготовки справи до розгляду по суті судом за клопотанням позивача були витребувані документи, що слугували підставою набуття прав на спірну земельну ділянку відповідачем ОСОБА_3

Так, як вбачається з оспорюваного на сьогодні договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 06.06.2015 року, відповідач ОСОБА_3 придбав у відповідача ОСОБА_2 селищної ради земельну ділянку площею 0,04 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель громадської забудови, діючи при цьому як фізична особа-підприємець, про що свідчить посилання на його реквізити як ФОП в преамбулі (вступній частині) договору.

Представник позивача АТ «Українська залізниця» ОСОБА_1, не оспорюючи зазначені вище факти, пояснив, що вважає вказану справу підсудну загальному місцевому суду, оскільки в оскаржуваному рішенні ОСОБА_2 селищної ради №407-46/15 від 05.06.2015 року не згадується про ОСОБА_3 як про фізичну особу-підприємця, а також не зазначені відомості про набувача - фізичну особу-підприємця в реєстрі речових прав.

Вислухавши думку сторін та дослідивши спірні правовідносини з точки зору їх субєктного складу, характеру цих правовідносин та предмету спору, суд приходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Так, наявний в матеріалах справи оспорюваний позивачем договір в преамбулі містить посилання на реєстраційні дані фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, а спірна на сьогодні земельна ділянка набута безпосередньо для здійснення ним господарської діяльності функціонування будівель торгівлі. При цьому суд відхиляє пояснення представника позивача щодо не зазначення в рішенні ОСОБА_2 селищної ради №407-46/15 від 05.06.2015 року відповідача ОСОБА_3 як ФОП та відсутність в реєстрі речових прав таких даних, оскільки Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить функціональної можливості ідентифікації особи набувача речових прав як фізичної особи-підприємця, а відсутність в тексті рішення селищної ради посилання на статус ОСОБА_3 як ФОП не змінює змісту та характеру правовідносин, що виникли.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 5 ч.1 ст. Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 48, 255 ЦПК України, п. 5 ч.1 ст. Закону України «Про судовий збір», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» до ОСОБА_2 селищної ради, ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання незаконним рішення ОСОБА_2 селищної ради, недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку закрити.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Глибоцькому районі повернути АТ «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця», юридична адреса : 03680 м. Київ, вул. Тверська,5 сплачений на рахунок № 0040, за квитанцією № 1282872 через філію Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 17 жовтня 2018 року судовий збір у розмірі 5286 (пять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень, 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя