Справа № 598/1455/17
провадження № 2/598/30/2019
РІШЕННЯ

іменем України

"19" квітня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1

секретаря Сливки М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОБЕРІГ ДОБРА» до ОСОБА_2 та Фермерського господарства «Біо-Збараж» про визнання договору оренди землі недійсним та скасування його державної реєстрації,

встановив:

Позивач ОСОБА_3 «ОБЕРІГ ДОБРА» звернувся до суду з позовом до відповідачів до ОСОБА_2 та ФГ «Біо-Збараж» про визнання недійсним договору оренди землі від 16 листопада 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ«Біо-Збараж», щодо оренди земельної ділянки площею 1,63 га, кадастровий номер :01:003:0179, який зареєстрований приватним нотаріусом Збаразького нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 листопада 2016 року за № 32588235. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03 січня 2012 року між ОСОБА_3 «ОБЕРІГ ДОБРА» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років, що відповідно до вимог існуючого на той час законодавства, зареєстрований в Управлінні Держкомзему Збаразького району 11 червня 2012 року за реєстраційним номером 42. При цьому строк дії договору закінчується 11 червня 2022 року. Однак, з інформаційної довідки Держгеокадастру №29-19-0.26-141/106-17 від 09 червня 2017 року, позивачу стало відомо, що 16 листопада 2016 року відповідач ОСОБА_2 уклав із ФГ«Біо-Збараж» договір оренди на ту ж саму належну йому на праві власності земельну ділянку, що перебуває в оренді в ОСОБА_3 «ОБЕРІГ ДОБРА».Просить спірний договір оренди землі визнати недійсним, оскільки укладений він до закінчення строку дії попереднього договору оренди, зареєстрованого за номером 42 від 11 червня 2012 року, та такі дії відповідачів порушили права позивача на володіння і користування орендованою земельною ділянкою.

Ухвалою Збаразького районного суду від 27.10.2017 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Збаразького районного суду від 15.05.2018 року продовжено розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, передбаченого ЦПК України в новій редакції від 03.10.2017 року, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Збаразького районного суду від 18.10.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій керівник товариства просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судові засідання повторно не з'явилися, хоча про день, час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, від них на адресу суду не надійшли заяви про причини неявки та розгляд справи у їх відсутності, відзиви на позов не подали.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 №645759 від 05.07.2001 року, виданого Залужанською сільською радою Збаразького району Тернопільської області, на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,63 га, кадастровий номер :01:003:0179, яка розташована на території Залужанської сільської ради Збаразького району Тернопільської області (а.с.9).

03.01.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Оберіг Добра» та ОСОБА_2 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, відповідно до якого останній передав в оренду позивачу належну йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №645759 земельну ділянку площею 1,63 га., строком на 10 років. Даний договір зареєстрований в управлінні Держкомзему у Збаразькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.06.2012 року за № 542, що підтверджується копією договору оренди землі від 03.01.2012 року (а.с. 7-8), та повідомленням відділу у Збаразькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (а.с. 11).

Строк дії договору оренди землі від 03.01.2012 року закінчується 03.01.2022 року.

16.11.2016 року між фермерським господарством «Біо-Збараж», в особі голови ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір оренди на ту ж саму земельну ділянку, відповідно до якого останній передав в оренду відповідачу ФГ «Біо-Збараж» належну йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №645759 земельну ділянку площею 1,6278 га., строком на 10 років, що підтверджується копією договору оренди землі від 16.11.2016 року (а.с. 95-99).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №94048836 від 09 серпня 2017 року вбачається, що 16 листопада 2016 року між фермерським господарством «Біо-Збараж» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі, на підставі якого державним реєстратором Базаринської сільської ради Збаразького району Тернопільської області прийнято рішення № 32588235 від 28 листопада 2016 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 1,6278 га, кадастровий номер :01:003:0179 із земель приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Залужанської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, з орендарем фермерським господарством «Біо-Збараж» (а.с.13).

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст.93 ЗК України).

Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

У відповідності до ч. 4 ст. 124, ст.125 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

За положеннями ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеній у Правовий аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, він є укладеним, а отже оспорюваним, та за рішенням суду може бути визнаний недійсним.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу.

Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки є визнання правочину (угоди) недійсним (ч.2 ст.16 ЦК України та ч.3ст.152 ЗК України).

Частиною 1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема застосування інших, передбачених законом, способів.

Проаналізувавши докази по справі суд вважає, що спірний договір оренди земельної ділянки від 16 листопада 2016 року, укладений між фермерським господарством «Біо-Збараж» та ОСОБА_2 необхідно визнати недійсним, оскільки вказаний договір укладений під час дії первісного договору оренди земельної ділянки площею 1,63 га укладеного 03 січня 2012 року 03 січня 2012 року, що порушує права позивача права позивача на володіння і користування земельною ділянкою на умовах договору оренди від 03 січня 2012 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та фермерського господарства «Біо-Збараж» на користь позивача ОСОБА_3 «Оберіг Добра» 1600 гривень сплаченого судового збору (а.с.1).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 203, 215, 216, 777 Цивільного кодексу України, ст.ст. 93, 124, 125, 152 Земельного кодексу України, ст. 13, 14, 27, 33, 35 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.4, 11, 12, 60, 81, 141, 265, 268, 280, 351-354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 16 листопада 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 і фермерським господарством «Біо-Збараж», щодо оренди земельної ділянки площею 1,6278 га, кадастровий номер :01:003:0179, із земель приватної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Залужанської сільської ради Збаразького району Тернопільської області, який зареєстровано Базаринською сільською радою Збаразького району Тернопільської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 листопада 2016 року №32588235.

Стягнути з ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОБЕРІГ ДОБРА», місцезнаходження якого с. Максимівка Збаразького району Тернопільської області, , 800 гривень сплаченого судового збору.

Стягнути з фермерського господарства «Біо-Збараж», місцезнаходження якого с. Максимівка Збаразького району Тернопільської області, , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОБЕРІГ ДОБРА», місцезнаходження якого с. Максимівка Збаразького району Тернопільської області, , 800 гривень сплаченого судового збору.

Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано 19 квітня 2019 року.

Суддя: Г.Р. Щербата