Ухвала

Іменем України

15 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 333/3149/18

провадження № 61-5195ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Комунарського районного суду

м. Запоріжжя від 13 грудня 2018 року, постановлену у складі судді

Стоматова Е. Г. та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 лютого

2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Кримської О. М., Бєлки В. Ю., Дашковської А. В., у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби

м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіної Анастасії Сергіївни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби

м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіної Анастасії Сергіївни (далі - Комунарський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області).

Скаргу обгрунтовував тим, що 04 жовтня 2016 року державним виконавцем ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Щетинкіною А. С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52504208 на виконання виконавчого листа № 812/5351/12, виданого 27 лютого 2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 704 336,96 грн. Оскільки, постанова про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем йому не направлялася,

07 червня 2018 року його представник ОСОБА_8 ознайомилася з матеріалами зазначеного виконавчого провадження. Вказує, що державний виконавець не мала законних підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи», оскільки стягувачем у виконавчому листі зазначено ПАТ «Сведбанк», доказів, що саме ТОВ «Кредитні ініціативи» є стягувачем за цим виконавчим листом до заяви не додано, такі докази відсутні й у матеріалах виконавчого провадження.

Посилаючись на наведене, просив визнати неправомірними дії державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Щетинкіної А. С. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 52504208 від 04 жовтня 2016 року та зобов'язати державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Щетинкіну А. С. скасувати зазначену постанову.

Короткий зміст ухвалених судових рішень

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, вчинені відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», зазначення стягувачем ТОВ «Кредитні ініціативи» не призвело до порушення прав боржника, а відтак скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягала.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, у якій він просив скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги ОСОБА_4 у повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що строк пред'явлення до виконання виконавчого листа від 27 лютого 2013 року, виданого на виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2012 року (справа №812/5351/12) встановлений до 06 листопада 2013 року.

Судами попередніх інстанцій проігноровано, що у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV ТОВ «Кредитні ініціативи» пред'явило виконавчий лист до виконання зі спливом строку на його пред'явлення. Доказів, які б підтверджували переривання зазначеного строку стягувач не надав, а тому відповідно до пункту 7 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, державний виконавець був зобов'язаний відмовити у відкритті виконавчого провадження за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи».

Крім того, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2013 року замінено стягувача у виконавчому листі (справа №812/5351/12) з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Кредитні ініціативи» з місцезнаходженням - 04073, м. Київ, Московський проспект, будинок 9, корп. 4-в, БЦ «Форум Парк Плаза. Однак, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження ТОВ «Кредитні ініціативи» - 04655, м. Київ, вулиця Вікентія Хвойки, будинок 21, а тому державним виконавцем безпідставно ототожнено стягувача з різними адресами його місцезнаходження.

Щодо поновлення строку на касаційне оскарження

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень мотивоване тим, що у березні 2019 року, тобто в строк з дня отримання ним оскаржуваної постанови, його представником була подана касаційна скарга, але в зв'язку з тим, що вона подана у порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 року скаргу повернуто особі, яка її подала. Про вказану ухвалу заявник дізнався в день її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 25 березня 2019 року. Усунувши недоліки, що слугували поверненню касаційної скарги, вдруге її подано до суду касаційної інстанції

28 березня 2019 року.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Перевіривши наведені доводи та вивчивши надані докази, вважаю, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2012 року (справа № 812/5351/12) позов ПАТ «Сведбанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 702 516,96 грн, що набрало законної сили.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2013 року заяву ПАТ «Сведбанк» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено стягувача у виконавчому листі, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя 27 лютого 2013 року у справі № 812/5351/12, з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Кредитні ініціативи». Ухвала суду набрала законної сили.

У Комунарському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження №52504208 з примусового виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 704 336,96 грн.

Постановою державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Щетинкіної А. С. від 04 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52504208 про примусове виконання виконавчого листа №812/5351/12, виданого 27 лютого 2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною другою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

При відкритті виконавчого провадження державний виконавець керувався Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною п'ятою статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» від

21 квітня 1999 року № 606-XIV, передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно частини першої статті 378 ЦПК України 2004 року, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Ураховуючи, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від

29 липня 2013 року замінено стягувача у виконавчому листі з ПАТ «Сведбанк» на ТОВ «Кредитні ініціативи», останнє набуло право стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_4, а тому державний виконавець обгрунтовано відкрив виконавче провадження.

Доводи касаційної скарги щодо неправомірного ототожнення державним виконавцем стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» з місцезнаходженням: 04073,

м. Київ, Московський проспект, будинок 9, корп. 4-в, БЦ «Форум Парк Плаза та ТОВ «Кредитні ініціативи» з місцезнаходженням: 04655, м. Київ, вулиця Вікентія Хвойки, будинок 21 є неспроможними, оскільки зазначення різних адрес ТОВ «Кредитні ініціативи» в ухвалі суду та в заяві про відкриття виконавчого провадження на неправильність ухвалених судових рішень не впливає.

Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку, що державним виконавцем не було допущено порушень норм Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягала.

Щодо доводів касаційної скарги про виняткове значення вирішення спору для заявника

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що справа стосується правомірності відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення з боржника суми у розмірі 704 336,96 грн, а тому вона має виняткове значення для ОСОБА_4

Зазначені доводи зводяться до незгоди заявника із ухваленими судовими рішеннями, а тому, сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від

07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ухвала Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2018 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, що свідчить про необгрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2018 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_5 строк на касаційне оскарження ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2018 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 12 лютого 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Щетинкіної Анастасії Сергіївни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В.О. Кузнєцов

А.С. Олійник