Справа №487/6168/18
Провадження №22-з/812/45/19
У Х В А Л А

17 квітня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду Лисенко П.П., розглянувши, без повідомлення учасників справи, заяву ОСОБА_1 усно заявлену в судовому засіданні 16 квітня 2019 року про відвід колегії суддів Миколаївського апеляційного суду Лівінського І.В., Данилової О.О., Кушнірової Т.Б., у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2019 року про залишення його позовної заяви без розгляду, постановлену у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Єдність Миколаїв» про усунення перешкод та стягнення шкоди,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу повернути до Заводського районного суду м. Миколаєва.

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив про відвід колегії суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду Лівінському І.В., Даниловій О.О., Кушніровій Т.Б.

Заявник посилався на те, що у нього є сумніви у об'єктивності та неупередженості цих суддів, оскільки суддями неодноразово ухвалювались незаконні, на його думку, рішення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід визнано необґрунтованою, провадження у справі зупинено, а питання про відвід колегії суддів передано для вирішення судді, визначеного в порядку ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 16 квітня 2019 року, вирішення заяви про відвід визначено судді Лисенко П.П.

Вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід, не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Підстави для відводу судді визначені ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, визначених ст. 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 37 ЦПК України визначає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи. Зокрема, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

При цьому ч. 4 ст. 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів ґрунтується на тих підставах, що судді колегії ухвалювали, на його думку, незаконні судові рішення.

Таким чином, обставини, на які посилається ОСОБА_1 наведеним законом, як підстави для відводу судді, не передбачені.

В зв'язку з наведеним, в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо відводу колегії суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду Лівінського І.В., Данилової О.О., Кушнірової Т.Б., слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду Лівінського І.В., Данилової О.О., Кушнірової Т.Б., - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду П.П. Лисенко