справа № 197/870/17
провадження № 2/197/205/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Леонідової О.В.,

за участі секретаря судового засідання Піско Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 10.11.1990 року виконкомом Олександрівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 20. Від шлюбу малолітніх дітей не мають. Спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинено. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, повідомила, що з відповідачем не проживають разом з 2015 року (а.с. 53).

Відповідач у судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу (а.с.42).

Ухвалою судді від 08.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.10.2018 року сторонам надано строк для примирення, провадження у справі зупинено. Ухвалою судді від 15.04.2019 року провадження у справі поновлено.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Позивач перебуває з відповідачем в шлюбі, що зареєстрований 10.11.1990 року виконкомом Олександрівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 20, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6). Сторони спільних малолітніх дітей не мають, відповідач від розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану ухиляється.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 2015 року спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння подружжя, малолітніх дітей сторони не мають, спору щодо розподілу спільного майна між ними не має. Розірвання шлюбно-сімейних стосунків пройшло належне випробування часом, шлюб відновити неможливо.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу до суду.

Відповідно до ст.ст. 1, 24 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу.

Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, відсутність малолітніх дітей, встановив, що при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, в звязку з чим позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судові витрати за заявою позивача віднести на її рахунок.

Відповідно до ст. ст. 105, 112-113 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10.11.1990 року виконкомом Олександрівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 20, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Марчук».

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження подане протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України. Апеляційна скарга, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається учасниками справи до або через Широківський районний суд Дніпропетровської області.

Повне судове рішення складене 24.04.2019 року.

Суддя О.В. Леонідова