Справа № 316/2181/18
Провадження № 2/316/262/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області,

у складі: головуючого судді Бульба О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області цивільну справу №316/2181/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про стягнення аліментів на навчання,-

ВСТАНОВИВ:

13.12.2018 р. до Енергодарського міського суду Запорізької області звернулась позивач ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3 (далі представник відповідача), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 (далі третя особа, ОСОБА_4О.), та з підстав визначених ст.ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України (далі СК України), у спосіб захисту визначений ст.16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на свою користь та утримання аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання до 30.06.2021 р.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що її батьки мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому 01.12.2000 року народилась вона ОСОБА_1. Шлюб між батьками було розірвано.

З 01.09.2018 р. вона за договором №10 про надання платних освітніх послуг , укладеного між Енергодарським інститутом державного та муніципального управління імені ОСОБА_5 «Класичного приватного університету» (далі - ЕІДМУ «КПУ») та її мамою Замовником (далі Договір №10), навчається за спеціальністю 231 Соціальна робота, освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст, форма навчання - очна, термін навчання -чотири семестри. Згідно довідки ЕІДМУ «КПУ» від 18.09.2018 р. №66-у, термін закінчення навчального закладу 30.06.2021 рік.

Згідно п.5 Договору №10, базова вартість одного року навчання складає 7390,00 грн., оплату витрат за навчання мама (третя особа по справі) у розмірі 750,00 грн. за вересень, жовтень, листопад 2018 року в касу ЕІДМУ «КПУ», що підтверджується квитанціями №503 від 16.08.2018 р., №653 від 26.09.2018 р., №756 від 05.11.2018 р. Крім того, зазначає, що її мама несе усі витрати повязані з навчанням та безпосередньо її матеріальним забезпеченням: харчуванням, придбанням одягу, купівлею необхідних в навчанні канцелярських товарів, послуг Інтернету, друку та копіювання необхідних методичних матеріалів, тощо. Також, позивач зазначає, що оскільки, мати не в змозі самостійно фінансово забезпечити усі необхідні потреби повязані з її навчанням, вона потребує допомоги зі сторони батька, який працює, отримує зарплату, а отже, на думку позивача, відповідач може надавати їй матеріальну допомогу на час навчання.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 20.12.2018 р. провадження по справі відкрито на призначено до розгляду в загальному провадженні зі стадії підготовчого судового засідання (а.с.21).

Ухвалою суду від 20.12.2018 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті вимог (а.с.56).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити (а.с.53).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності за присутності представника ОСОБА_3 (а.с.59). Крім того, відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву, у змісті якого відповідач посилаючись на розмір своєї середньомісячної заробітної плати приблизно 3576,68 грн., наявність на його утриманні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 від цивільного шлюбу з ОСОБА_7, наявність в стягнень із заробітної плати у розмірі 20% за судовим наказом виданим Енергодарським міським судом 02.09.2015 р. за заборгованістю по житлово-комунальним послугам, які не стягуються з ОСОБА_8 у звязку з відсутністю в неї коштів, що підтверджується довідкою №0194 від 16.01.2019 р. А також посилаючись на дані зазначені в договорі про надання освітніх послуг від 01.09.2018 р. в якому визначено термін навчання - 4 семестри, а відповідно до п.8 цього договору навчальний рік складає 10 календарних місяців, навчальний семестр 5 місяців, тобто договір укладено строком до 30.06.2010 р., хоча в довідці №66-у від 18.09.2018 р. закінченням навчального закладу зазначено 30.06.2021 р. та вважає, що при прийнятті рішення слід керуватися саме договором, оскільки саме на підставі нього надаються освітні послуги. Та відповідач не заперечує, щоб з нього стягувались аліменти на утримання повнолітньої доньки на навчання в розмірі 1/8 частини його доходу щомісячно до 30.06.2010 р. (а.с.29-32).

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3, яка діє на підставі письмового договору про надання правової допомоги у цивільних справа №20 від 05.04.2019 р. (а.с.63) та ордеру (а.с.62) підтримала позицію свого довірителя з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву та просить суд призначити стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу щомісячно до 30.06.2020 р.

В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не зявилась, надала до суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити (а.с.54).

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою відповідача ОСОБА_2 та третьої особи по справі ОСОБА_9 (а.с.10), якій 01.12.2000 року виповнилось 18 років (а.с.4, 10), яка проживає зі своєю матірю (третьою особою по справі) та з 01.09.2018 року навчається на денній формі навчання за комерційною основою у Енергодарському інституті державного та муніципального управління імені ОСОБА_5 «Класичного приватного університету» (далі - ЕІДМУ «КПУ») на підставі договору № 10 про платне надання освітніх послуг від 01.09.2018 р. (а.с.11), а отже не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, що не заперечується і стороною відповідача.

Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим вимагають матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони мають можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Згідно до ч.1 ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати.

При цьому обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Якщо обов'язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 p.).

Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Крім того, потреба в матеріальній допомозі має бути пов'язаною саме з навчанням.

Згідно ч.2 ст.199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Зазначена норма передбачає, що суд самостійно визначає розмір аліментів, який вважає необхідним призначити на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання при цьому суд повинен обовязково врахувати вимоги можливість надання такого утримання другим з батьків.

При цьому при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину яка продовжує навчання, судом положення ч.2 ст.182 СК України - не застосовується, тому мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина - законом не встановлюється.

Стаття 201 СК України передбачає поширення на відносини по утриманню між батьками і повнолітніми дочкою, сином норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які регулюють відносини по утриманню дитини.

Доказів наявності домовленості щодо розміру матеріальної допомоги позивачу судом не встановлено. Докази укладення договору про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно, відповідно до ст.190 СК України - відсутні.

Згідно положень ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен зясувати і можливість надання відповідачем допомоги на утримання своєї повнолітньої доньки на навчання.

З довідки від 18.01.2019 р. №10/03-13 (а.с.36), довідки №0194 від 16.01.2019 р. (а.с.37) та Довідки №0239 від 21.01.2019 р.(а.с.35), судом встановлено, що відповідач працює в позашкільному навчальному закладі «Клуб юних моряків «Екватор», середньомісячний розмір його заробітної плати, після здійснення з неї утримань з ПДФО та військового збору, становить 43220,39 грн., отже середньомісячний розмір зарплати відповідача в середньому складає 3601,70 грн., на місяць, при цьому з цього розміру заробітної плати йдуть відрахування за виконавчим документом виданим за судовим наказом №316/2051/15-ц щомісячно в середньому розмірі 900 грн. Отже розмір доходу, який має відповідач становить приблизну суму у 2701 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач є працездатним та отримує постійні доходи у вигляді заробітної плату, а отже може надавати позивачу матеріальну допомогу у вигляді аліментів на навчання.

Суд приходить до висновку, що достатнім і справедливим розміром аліментів має бути 1/6 частина його доходу щомісячно.

Щодо строку до якого необхідно призначити стягнення аліментів на навчання, суд дійшов наступного.

В довідці №66-у від 18.09.2018 р. виданою ЕІДМУ «КПУ» зазначено, що термін навчання позивача становить до 30.06.2021 року (а.с.12), однак зазначений термін спростовується безпосередньо даними Договору №10 про платне надання освітніх послуг від 01.09.2018 р. (а.с.11-11зворот), з п.1 та п.8 якого вбачається, що строк навчання становить 4 семестри, тобто 2 навчальні роки.

Отже, термін закінчення строку навчання буде не 30.06.2021 р., як зазначено у довідці № 66-у, а 30.06.2020 року, тобто саме до цієї дати (включно) підлягають призначення до стягнення аліменти з відповідача на користь позивача.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень ст..192 СК України, розмір аліментів визначений за судовим рішенням не є незмінним та може бути згодом збільшений, або зменшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Також слід зазначити, що за змістом ч.1 ст.199 СК України, аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання можуть бути призначені як на строк до закінчення навчання так і до досягнення повнолітньою дитиною 23 (двадцяти трьох) років, а отже позивач, вразі якщо після закінчення терміну навчання визначеного Договором №10, його продовжить, вона не позбавлена можливості, звернутися до суду з позовом, за підстав та в порядку визначеному СК України який регулює питання щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти на навчання з 13.12.2018 р. по 30.06.2010 р. (включно) в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Про розподіл судових витрат зазначається також у резолютивній частині рішення (п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.133 ЦПК України, при звернені до суду сплачується судовий збір, розмір якого та порядок його сплати, звільнення від сплати встановлюються законом. Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір»,

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяпозивачі - у справах про стягнення аліментів.

Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, також, положення п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-83, 89, 95, 128, 141, 259, 263-265, 271, 273, 279, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, про стягнення аліментів на навчання задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, працює: позашкільний навчальний заклад «Клуб юних моряків «Екватор» з флотилією» Енергодарської міської ради, на посаді моториста - стернового т/х «М. Чалий», на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.12.2018 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь держави, судовий збір в розмірі 704 (семиста чотирьох) гривень 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення в повному обсязі складено 17.04.2019 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. М. Бульба