Справа № 444/687/19
Провадження № 2/444/793/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

19 квітня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення коштів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення коштів на утримання дружини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 жовтня 1996 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Зіболківської сільської ради Жовківського району актовий запис № 9.

Від цього шлюбу у них народилось четверо дітей : син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; донька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, син, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4

Зазначає, що відразу після укладення шлюбу сімейне життя не складалось. Впродовж спільного у них постійно виникали постійні конфлікти.

Крім цього зазначає, що не проживають в одному будинку, практично не спілкуються. Коштів чоловік на утримання сім»ї не дає.

Вказує, що спільного господарства не ведуть. Чоловік життям дітей не цікавиться матеріально не допомагає, ні позивачу, ні дітям, хоча працює і має таку можливість.

Наголошує, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати свїх дітей до досягнення ними повноліття.

Позивач у судове засідання не зявився, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за адресою місця реєстрації його проживання.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що 05 жовтня 1996 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Зіболківської сільської ради Жовківського району актовий запис № 9.Від цього шлюбу у них народилось четверо дітей : син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; донька, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, син, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4

Позивач стверджує, що діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Доказів, які б спростовували дані твердження у суду немає.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно норм ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що діти проживають разом із матірю, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає коштів на їх утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання ним обовязків по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 року», установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривні, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень.

Суд враховує при визначенні розміру аліментів, той факт, що відповідач офіційно не працює, на своєму утриманні інших дітей, непрацездатних осіб немає.

А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, який з1 січня 2019 року становить 1626 гривні, та прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, який з1 січня 2019 року становить 2027 гривень, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обовязок обох батьків на утримання дітей, розяснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, той факт, що діти знаходяться на утриманні позивача, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати на утримання неповнолітніх дітей, а саме, сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн. щомісячно, а всього 4 500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 19.03.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька, враховуючи потреби дітей.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дружини, то суд приходить до наступних висновків.

З копій свідоцтв про народження дітей вбачається, що позивач є матір'ю дітей, а відповідач їх батьком.

Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Суд вважає, що право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить віл нього. Тобто з чоловіка батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину як з батька.

Таким чином судом встановлено, що відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дружини не виконує, а тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

З огляду на зазначене та з врахуванням всіх вище перелічених обставин, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати кошти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 19.03.2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьохрічного віку, тобто до 11.08.2020 р.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768.40 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 23, 141, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 280-282, 354, ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає : ІНФОРМАЦІЯ_6/, на користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, НОМЕР_1, ІПН /, на утримання неповнолітніх дітей, а саме, сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн. щомісячно, а всього 4 500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 19.03.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів стягуваний в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає : ІНФОРМАЦІЯ_6/, кошти на утримання дружини ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, НОМЕР_1, ІПН / в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 19.03.2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьохрічного віку, тобто до 11.08.2020 р.

Стягнути з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає : ІНФОРМАЦІЯ_6/, судовий збір в розмірі 768.40 грн., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.