Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 0417/2-4615/2011

провадження № 61-1702св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_4),

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Макарова М. О., Деркач Н. М., Петешенкової М. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що 20 грудня 2009 року між позивачем і відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача у безпроцентну позику грошові кошти у сумі 200 000,00 грн. Цільовим призначенням вказаної суми позики сторони договору визначили фінансування реконструкції нежитлового приміщення - аптек № 388 (нежитлове приміщення № 83), що в будинку № 8 на провулку Білостоцького у м. Дніпропетровську .

Строк договору визначено до 05 січня 2011 року. У якості майнового забезпечення повернення суми позики за договором сторони визначили результати майбутнього будівництва - прибудови до нежитлового приміщення аптека АДРЕСА_1.

Після закінчення строку договору відповідач, посилаючись на скрутне матеріальне становище та фінансову кризу, відмовилася повертати суму позики.

Позивач ОСОБА_3 просив суд стягнути з відповідача на його користь суму позики у розмірі 55 510,00 грн.

У червні 2011 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що суму позики за договором не повернуто. Укладеним договором позики сторони як майнове забезпечення визначили лише результати будівництва, а не весь об'єкт.

Посилаючись на те, що надбудова виконана технічно правильно та відповідає вимогам норм чинного законодавства, просила суд визнати за нею право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено в повному обсязі та визнано за ОСОБА_5 право власності на частину нежитлового приміщення АДРЕСА_1, що має наступні характеристики:

в літ. «А1-1» - прибудова: І поверх, прим. № 1 - хол площею 17,5 кв. м; прим. № 2 - кабінет площею 6,2 кв. м; прим. № 3 - гардеробна площею 5,8 кв. м;

в літ. «А-9» - в житловому будинку на І поверсі нежитлове приміщення № 83, що складається з: прим. № 4 - перукарня площею 37,5 кв. м; прим. № 5 - перукарня площею 4,7 кв. м; прим. № 6 - підсобне площею 7,2 кв. м, самочинно приєднане з місць загального користування; прим. № 7 - масажний кабінет площею 13,0 кв. м; прим. № 8 - коридор площею 3,0 кв. м; прим. № 9 - туалет площею 1,9 кв. м; прим. № 10 - роздягальня площею 17,3 кв. м; прим. № 11 - душова площею 8,6 кв. м; прим. № 12 - туалет площею 2,0 кв. м; прим. № 13 - коридор площею 4,6 кв. м; прим. № 14 - душова площею 6,6 кв. м; прим. № 15 - роздягальня площею 19,1 кв. м;

в літ. «АІ-1» - прибудова: І поверх: прим. № 16 - спорт. зал площею 111,6 кв. м; прим. № 17 - спорт. зал площею 259,2 кв. м; прим. № 18 - спорт. зал площею 64,9 кв. м; прим. № 19 - спорт. зал площею 55,6 кв. м, ганок «а» та всього прим. № 83 загальною площею 646,3 кв. м, без додаткових актів введення до експлуатації.

За ОСОБА_3 визнано право власності на частину нежитлового приміщення АДРЕСА_1, що має наступні характеристики:

в літ. «АІІ-1» - прим. № 20 - мийка площею 7,6 кв. м; прим. № 21 - кухня площею 5,9 кв. м; прим. № 22 - кафе площею 58,6 кв. м; прим. № 23 - хол площею 30,3 кв. м; прим. № 24 - коридор площею 4,6 кв. м; прим. № 25 - туалет площею 2,1 кв. м; прим. № 26 - туалет площею 2,1 кв. м; прим. № 27 - аптека площею 26,8 кв. м; прим. № 28 - коридор площею 8,4 кв. м; прим. № 29 - туалет площею 2,0 кв. м; прим. № 30 - підсобне площею 11,1 кв. м, загальною площею 159,5 кв. м;

в літ. «АІІ-1» - прибудова, що складається: прим. № 31 - коридор площею 22,5 кв. м; прим. № 32 - масаж. кабінет площею 12,1 кв. м; прим. № 33 - масажн. кабінет площею 11,9 кв. м; прим. № 34 - масажн. кабінет площею 11,7 кв. м; прим. № 35 - санвузол площею 6,5 кв. м; прим. № 36 - коридор площею 2,3 кв. м; прим. № 37 - сауна площею 11,3 кв. м; прим. № 38 - парилка площею 6,4 кв. м, загальною площею 84,7 кв. м;

в літ. над «АІІ-1» - II поверх, що складається: прим. № 39 - більярдн. зал площею 239,7 кв. м; прим. № 40 - підсобне площею 12,6 кв. м, загальною площею 252,3 кв. м, ганок з навісом: а1, ганок: а2, всього загальною площею 496,5 кв. м, без додаткових актів введення до експлуатації. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт забезпечення договору позики лише результатами майбутнього будівництва, але відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_5

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, вийшов за межі позовних вимог в частині вирішення питання про передачу нерухомого майна йому у власність, однак вимога про стягнення коштів взагалі не зазначена. Суд першої інстанції вирішив справу без участі публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк»), порушивши його права як іпотекодержателя.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 року залучено до участі в справі ОСОБА_4 - правонаступника ОСОБА_3, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в складі п'яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не було, оскільки позивач одразу після ухвалення рішення суду першої інстанції зареєстрував право власності на спірне нерухоме майно, фактично погодившись із ним.

У березні 2018 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ОСОБА_3 просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

08 квітня 2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про призначення справи до розгляду в судовому засіданні із повідомленням (викликом) учасників справи.

Оскільки відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу та суд касаційної інстанції не приймав рішення про розгляд справи у судовому засіданні та виклику учасників справи для надання пояснень, підстав для задоволення клопотання відповідача немає.

09 квітня 2019 року до суду надійшло клопотання про зупинення касаційного провадження до переходу прав та обов'язків ОСОБА_3 до правонаступника та виклику учасників справи у судове засідання.

Оскільки зі спадкової справи № 07/2018 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_4 (спадкування за заповітом) та ОСОБА_6 (непрацездатна дружина), яка відмовилася від належної їй частини спадкового майна на користь ОСОБА_4, та ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 року вирішено питання про залучення правонаступника позивача, а право на спадщину виникає з моменту відкриття спадщини, у задоволенні клопотання про зупинення касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу та суд касаційної інстанції не приймав рішення про розгляд справи у судовому засіданні та виклику учасників справи для надання пояснень, а тому підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про виклик учасників справи у судове засідання немає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 20 грудня 2009 року між позивачем і відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача у безпроцентну позику грошові кошти у сумі 200 000,00 грн. Цільовим призначенням вказаної суми позики сторони договору визначили фінансування реконструкції нежитлового приміщення - аптеки АДРЕСА_1 .

Строк договору визначено до 05 січня 2011 року. У якості майнового забезпечення повернення суми позики за договором сторони визначили результати майбутнього будівництва - прибудови до нежитлового приміщення аптека АДРЕСА_1.

Після закінчення строку договору відповідач, посилаючись на скрутне матеріальне становище та фінансову кризу, відмовилася повертати суму позики.

Суд апеляційної інстанції установив, що нерухоме майно, на яке визнано право власності, перебуває з 2007 року в іпотеці у ПАТ «Альфа-Банк», укладеної між ОСОБА_5 та ПАТ «Альфа-Банк».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року та статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України 2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що звертаюсь до суду із позовом, ОСОБА_3 просив стягнути суму боргу за договором позики в розмірі 55 510,00 грн, а питання передачі нерухомого майна йому у власність не було заявлено, а тому суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та не вирішив питання про стягнення боргу за договором позики.

Крім того, суд першої інстанції відповідно до вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин справи і не вирішив питання про залучення до участі у справі ПАТ «Альфа-Банк» та передчасно ухвалив рішення про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження не знайшли свого підтвердження, оскільки порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Крім того, ухвала про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягала та не підлягає касаційному оскарженню.

При вирішенні справи суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик