Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4406/18

номер провадження 2-о/695/44/19

16 квітня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Золотоніський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Золотоніська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: факту родинних відносин та факту належності документа.

Вказана заява мотивована тим, що 05.01.2012 року померла мати заявника ОСОБА_2, а 30.10.2015 року помер батько заявника ОСОБА_3. Після смерті батьків заявника відкрилася спадщина на їх майно, яку останній прийняв та виявив намір належним чином оформити свої спадкові права.

Однак у ході оформлення своїх спадкових прав заявником було встановлено, що у свідоцтві про народження заявника зазначено прізвище останнього «Кузнєцов», прізвище батька заявника зазначено як «Кузнєцов», а матері «Кузнєцова», в той час як прізвище померлих батьків у їх свідоцтвах про смерть зазначено як «Кузнецов» та відповідно «Кузнецова», що в свою чергу ставить під сумнів наявність родинних відносин між померлими батьками та заявником по справі.

Вказані розбіжності в написанні прізвища унеможливлюють встановлення факту родинних звязків між заявником та його померлими батьками, що в свою чергу унеможливлює заявнику належним чином оформити свої спадкові права.

Окрім того у договорі купівлі-продажу квартири, яка є частиною спадщини після померлих батьків прізвище матері заявника зазначено як «Кузнєцова», що в свою чергу не збігається із прізвищем, яке зазначено в свідоцтві про смерть, а саме «Кузнецова», що також унеможливлює заявнику оформити свої спадкова і права, оскільки відсутнє належне підтвердження належності вказаної квартири саме померлій ОСОБА_2.

Таким чином у заявників виникла необхідність встановити факт родинних відносин із померлими його батьками, а також становити факт належності правовстановлюючого документу на нерухоме майно його матері. Встановити вказаний факт, що має юридичне значення іншим шляхом заявник не має можливості, а вказана обставина унеможливлює йому належним чином оформити свої спадкові права, а тому останній звернувся до суду із вказаною заявою.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, однак звернувся до суду із заявою, згідно з якою просив розгляд справи провести за його відсутності, на задоволенні вказаної заяви наполягав у повному обсязі.

Представники зацікавлених осіб: Золотоніський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та Золотоніська міська рада в судове засідання не зявились, однак направили до суду заяви, в яких розгляд справи просили проводити за їх відсутності, проти задоволення вимог не заперечували.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом пятим частини другої вказаної вище статті встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів , що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, що визначено нормами ст. 315 ЦПК України.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (серії 1-СР №177695 від 06.01.2012 року) ОСОБА_2 померла 05.01.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №7.

Суд бере до уваги, що у казаному свідоцтві прізвище ОСОБА_4 зазначено як «Кузнецова».

Відповідно до свідоцтва про смерть (серії І0СР №270803 від 03.11.2015 року) ОСОБА_3 помер 30.10.2015 року, про що складено відповідний актовий запис за №329.

Суд бере до уваги, що у казаному свідоцтві прізвище ОСОБА_5 зазначено як «Кузнецов».

Відповідно до свідоцтва про народження заявника (серії І-СР №269704) прізвище останнього зазначено «Кузнєцов», а його батьків зазначено як: ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб (серії 1-КИ №226703 від 09.04.2012 року) ОСОБА_3 та ОСОБА_8 08.02.1953 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №206, після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка зазначено як ОСОБА_3, а прізвище дружини ОСОБА_3.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи співпадіння інших даних батьків заявника, зокрема імені та по батькові, а також беручи до уваги письмові пояснення сусідів померлих, які додані до матеріалів справи, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд приходить до обґрунтованого висновку, що померлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були батьками заявника, а їх прізвище в свідоцтві про народження було зазначено не вірно в наслідок неправильного перекладу прізвища з російської на українську мову.

Жодних доказів, які б спростовували доводи заявника по справі матеріали справи не містять.

Таким чином факт родинних відносин між померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та заявником по справі стверджується вказаним свідоцтвом про народження, а також співпадіннями особистих даних зазначених в документах ОСОБА_1, які належним чином досліджені судом.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.08.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11, ОСОБА_7 купила квартиру №13, що знаходиться в м. Золотоноша по вул. Шевченка, 45. Вказаний договір зареєстрований в реєстрі №1850.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Оскільки ОСОБА_2 померла, а чинним законодавством не передбачається можливість внесення зміни в договір купівлі-продажу за відсутності його сторін, вбачається обмеження можливості заявника в оформленні спадщини та неможливість внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу.

Отже факт належності вказаного вище договору купівлі-продажу за покійною ОСОБА_2 стверджується співпадіннями особистих даних зазначених в свідоцтві про смерть особи, а також вказаного договору, зокрема імені та по батькові особи, її віку, тощо.

Окрім того суд враховує, що відповідно до довідки виданої ПрАТ «Янтарь» від 18.01.2012 року заявник ОСОБА_1 проживав в квартирі №13, по вул. Шевченка, буд. 45, м. Золотоноша Черкаської області, разом із своєю матірю ОСОБА_7 до дня її смерті.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином, судом достовірно встановлений факт належності договору купівлі-продажу квартири від 20.08.2001 року ОСОБА_2

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Суд дійшов висновку, що заявник звернувся із заявою до суду про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою отримання свідоцтва про право на спадщину. Встановлення даного факту не повязується з іншим вирішенням спору про право.Оскільки батьки заявника померли, виправити вказані помилки іншим шляхом, окрім як звернення до суду із такою заявою вбачається неможливим, отже невідповідність в написанні їх прізвищ перешкоджає реалізації заявником права на оформлення спадщини, а тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 76, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_12 Миколайовича, заінтересовані особи: Золотоніський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та Золотоніська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2, яка померла 05.01.2012 року та ОСОБА_3, який помер 30.10.2015 року є відповідно матірю та батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. код НОМЕР_1.

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 05.01.2012 року, договору купівлі-продажу квартири від 20.08.2001 року, №13, що знаходиться за адресою вул. Шевченка, 45, м. Золотоноша Черкаської області, посвідченого приватним нотаріусом Золотоніського міського нотаріального округу ОСОБА_11І від 20.08.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1850.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.