Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа №723/1798/17

провадження № 61-46325св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А.О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В.М.(суддя - доповідач), Фаловської І.М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця»,

відповідачі - Великокучурівська сільська рада Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_2,

третя особа- Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області

розглянув у порядку спрощеного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 березня 2018 року у складі головуючого судді Дедик Н.П.,та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 19 вересня 2018 року у складі суддів: Одинака О.О.,Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.,

ВСТАНОВИВ :

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») звернулося до суду з позовом до Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, державних актів на право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що метою оформлення правовстановлюючих документів на право постійного користування землями смуги відведення залізниці, в межах Чернівецького району Чернівецької області, Державним територіально-галузевим об'єднанням «Львівська залізниця» (далі - ДТГО «Львівська залізниця) було укладено договір із землевпорядною організацією приватним підприємством «Ріга» (далі - ПП «Ріга») №Л/П-134382/НЮ від 30 грудня 2013 року про виконання робіт з інвентаризації земель та виготовлення державних актів на право постійного користування земельними ділянками ДТГО «Львівська залізниця» в межах існуючої смуги відведення. На виконання умов зазначеного договору ПП «Ріга» виготовило Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об'єктами залізничного транспорту за напрямком Чернівці Вадул-Сирет від 283км+894м до 287км+608м в адміністративних межах Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області.

За наслідками проведеної інвентаризації було виявлено, що частина земельних ділянок площею 0,0728 га, що перебувають у власності ОСОБА_2 накладаються на смугу відведення залізниці від 287км+530м до 287км+590м. Вказані земельні ділянки передані у власність ОСОБА_2 рішенням Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №163-29/09 від 25 грудня 2009 року, на підставі якого відповідач отримав державні акти про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Згідно «Плана границ полосы отвода линии Черновцы-Адынката Львовской железной дороги в административных границах Черновицкого района Черновицкой области», який є доказом землекористування залізниці, розроблений та погоджений в 1959 році, ширина смуги відведення на вказаній вище ділянці становить 80 м від осі колії. Земельні ділянки відповідача ОСОБА_2 частково входять до ширини смуги відведення залізниці і загальна площа перетину земельних ділянок відповідача у смузі відведення залізниці становить 0,0728 га.

На земельній ділянці, розміри якої визначені Планом смуги відведення, розташована головна колія №020122036, побудована в 1944 році, яка є державною власністю і перебуває на балансі ДТГО «Львівська залізниця», що є державним підприємством.

Посилаючись на те, що рішення Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області №163-29/09 від 25 грудня 2009 року на підставі якого ОСОБА_2 передано у власність спірні земельні ділянки та видано державні акти на право власності на них, суперечить вимогам земельного законодавства та порушує права позивача на користування земельною ділянкою, ПАТ «Українська залізниця» просило визнати незаконним та скасувати вказане рішення сільської ради в частині передачі земельних ділянок, що розташовані у селі Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області у приватну власність ОСОБА_2, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_2, видані ОСОБА_2 та скасувати державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки та запис у Поземельній книзі.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 березня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 25 грудня 2009 року №163-28/09 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0728 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсними Державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_4 з кадастровим номером НОМЕР_3 та серії НОМЕР_5 з кадастровим номером НОМЕР_2, видані ОСОБА_2 на підставі рішення Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 25 грудня 2009 року №163-28/09, в частині посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,0728 га.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0728 га для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери НОМЕР_3 та НОМЕР_2.

Скасовано записи в Поземельній книзі щодо права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0728 га для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери НОМЕР_3 та НОМЕР_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що частина земельних ділянок, переданих ОСОБА_2 у приватну власність рішеннями сільської ради, накладається на смугу відведення залізниці і відноситься до земель залізничного транспорту.

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 19 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 березня 2018 року змінено, а саме визнано незаконним та скасовано рішення Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 25 грудня 2009 року №163-28/09 про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0607 га, яка накладається на земельну ділянку смуги відведення залізниці, що перебуває в користуванні ПАТ «Українська залізниця» та знаходиться біля села Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області.

Визнано незаконним та скасовано рішення Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 25 грудня 2009 року №163-28/09 про передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0121 га, яка накладається на земельну ділянку смуги відведення залізниці, що перебуває в користуванні ПАТ «Українська залізниця» та знаходиться біля села Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 від 15 березня 2010 року, який виданий на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 25 грудня 2009 року №163-28/09 в частині посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,0607 га, яка накладається на земельну ділянку смуги відведення залізниці, що перебуває в користуванні ПАТ «Українська залізниця» та знаходиться біля села Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 серії НОМЕР_5 від 15 березня 2010 року, який виданий на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 25 грудня 2009 року №163-28/09 в частині посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,0121 га, яка накладається на земельну ділянку смуги відведення залізниці, що перебуває в користуванні ПАТ «Українська залізниця» та знаходиться біля села Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3, яка належить йому на підставі державного акту серії НОМЕР_4 від 15 березня 2010 року та державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2, яка належить йому на підставі державного акту серії НОМЕР_5 від 15 березня 2010 року.

Скасовано записи в Поземельній книзі про відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі державного акту серії НОМЕР_4 від 15 березня 2010 року та щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі державного акту серії НОМЕР_5 від 15 березня 2010 року.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про часткове скасування рішення Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 25 грудня 2009 року №163-28/09 про передачу ОСОБА_2 у власність земельних ділянок, які накладаються на землі залізниці, часткове скасування державних актів, виданих на ім'я відповідача на підставі вказаного рішення сільської ради в частині посвідчення права власності відповідача на земельні ділянки, скасування державної реєстрації такого права та записів в Поземельній книзі, при цьому вказав про помилкове зазначення судом першої інстанції в резолютивній частині загальної площі земельних ділянок, які незаконно передано у власність ОСОБА_2, оскільки такі земельні ділянки є різними та право на них посвідчується різними правовстановлюючими документами.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Чернівецької області від 19 вересня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з Сторожинецького районного суду Чернівецької області №723/1798/17.

Справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції та передана для розгляду колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 лютого 2019 року справу за позовом ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» до Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, державних актів на право власності на земельну ділянку призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п'яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судами не враховано відсутність правових підстав для часткового скасування рішення сільської ради в частині надання у власність відповідача спірних земельних ділянок, оскільки в ньому відсутні посилання на те, що земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства знаходиться у межах земель залізниці, та її передача відбувається за рахунок земель, що перебувають у будь-чиєму користуванні, зокрема у користуванні ПАТ «Українська залізниця»; судами належним чином не визначено розмір смуги відведення залізниць, не витребувано від позивача матеріалів технічної документації, а також належних і допустимих доказів, що спірні земельні ділянки, які нібито накладаються на смугу відведення залізниці загальною площею 0, 0728 га, є необхідними для обслуговування колії й перебувають у користуванні позивача, унаслідок чого відповідача неправомірно позбавили права на частину земельних ділянок, що свідчить про непропорційне втручання у його право на мирне володіння своїм майном та порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Відзив відповідача на касаційну скаргу.

У поданому 13 грудня 2018 року відзиві на касаційну скаргу, ПАТ «Українська залізниця» просить скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, посилаючись на їх відповідність нормам матеріального і процесуального права, законність і справедливість.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що рішенням Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 25 грудня 2009 року №163-28/09 передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,4327 га, у тому числі 0,1720 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,2384 га та 0,0223 га для ведення особистого селянського господарства.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 15 березня 2010 року видано державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,25 га та серії НОМЕР_5 з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,0223 га, цільове призначення яких - для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться у селі Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області.

Відповідно до викопіювання із зведеного інвентаризаційного плану земельної ділянки смуги відведення ДТГО «Львівська залізниця» за напрямком Чернівці Вадул-Сирет в адміністративних межах села Великий Кучурів Великокучурівської сільської ради, виконаного ПП «Ріга», земельні ділянки ОСОБА_2 накладаються на смугу відведення залізниці, площа накладення становить 0,0728 га.

Згідно «Плана границ полосы ж.д. отвода линии Черновцы Адынката Львовской железной дороги в административных границах Черновицкого района Черновицкой области от 269 км+000м до 293 км+090м» розробленого Дорпроект Юго-Западной ж.д. у 1959 році ширина смуги відведення на ділянці розміщення земельних ділянок ОСОБА_2 становить 80 м від осі колії.

Відповідно до Інвентарної картки обліку основних засобів ВП «Чернівецька дистанція колії Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» головна колія (ВБК) направлення Чернівці - Держкордон з км 267 до км 314 інвентарний №020122036, введена в експлуатацію в 1944 році, перебуває на балансі позивача.

З реєстру земельних ділянок наданих у власність (користування) з кадастровими номерами, вбачається, що земельна ділянка площею 0,0607 га, яка є складовою частиною земельної ділянки площею 0,25 га з кадастровим номером НОМЕР_3 та земельна ділянка 0,0121, яка є складовою частиною земельної ділянки площею 0,0223 га з кадастровим номером НОМЕР_2 накладаються на земельну ділянку, яка входить до смуги відведення залізниці.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення відповідають зазначеним вимогам закону.

За правилами частини 2 статті 152 ЗК Українивласник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 1 статті 155 ЗК Українипередбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з частиною першою статті 84 ЗК Україниу державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до пункту б частини четвертої статті 84 Земельного Кодексу Українидо земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі під державними залізницями, об'єктами державної власності повітряного і трубопровідного транспорту.

Згідно із частиною першою, другою статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до ЗК Українита Закону України «Про транспорт».

До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Ураховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов до правильного висновку про те, що частина земельних ділянок ОСОБА_2 є частиною смуги відведення залізниці, що підтверджується викопіюванням із зведеного інвентаризаційного плану земельної ділянки смуги відведення ДТГО «Львівська залізниця» за напрямком Чернівці Вадул-Сирет в адміністративних межах села Великий Кучурів сільської ради, виконаного ПП «Ріга», Планом меж смуги ж.д. відведення лінії Чернівці Адинката Львівської залізниці в адміністративних межах Чернівецького району Чернівецької області від 269 км+000м до 293 км+090м, Інвентарною карткою обліку основних засобів ВП «Чернівецька дистанція колії Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» головна колія (ВБК) направлення Чернівці - Держкордон з км 267 до км 314 інвентарний №020122036, та вона належить до земель транспорту, ПАТ «Українська залізниця» в особі ДТГО «Львівська залізниця» є належним користувачем цієї спірної земельної ділянки відповідно до законодавства.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 щодо відсутності підстав для часткового скасування законного рішення сільської ради, яким йому передано у власність спірні земельні ділянки та відсутності доказів перебування цих земельних ділянок у користуванні позивача із належним визначенням розміру смуги відведення залізниць, в їх сукупності зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за встановлені статтею 400 ЦПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції та не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За вказаних обставин, аргументи ОСОБА_2 висновків судів не спростовують, на законність судових рушень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При вирішенні вказаної справи судами правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Чернівецької області від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С.Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С. Ю.Мартєв

В. М.Сімоненко

І.М. Фаловська