Ухвала

Іменем України

09 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 405/1953/17

провадження № 61-737ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 травня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Степанової Наталії Миколаївни, треті особи: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Кіровоградської міської ради, ОСОБА_8, про визнання недійсним договору купівлі?продажу кімнати, виключення та внесення відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, зобов'язання повернути оригінали правовстановлюючих документів,

В с т а н о в и в:

В квітні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Степанової Н. М. обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 1992 року вона зареєстрована та проживає в гуртожитку в кімнаті № АДРЕСА_1, яка з 2010 року належить їй на праві власності. У 2014 році у зв'язку із погіршенням стану здоров'я звернулася до ОСОБА_4 з пропозицією укласти заповіт на її користь, з чим остання погодилася та взяла на себе організацію складання заповіту.

Після підписання заповіту ОСОБА_4 припинила підтримувати з ОСОБА_5 зв'язок та на початку 2017 року пред'явила вимогу про звільнення кімнати.

На її вимогу пред'явити примірник заповіту, ОСОБА_4 надала копію договору купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_4 отримала грошові кошти до підписання цього договору.

Враховуючи наведене, з урахуванням уточнень, ОСОБА_5 просила суд визнати недійсним вказаний договір купівлі-продажу, зобов'язати приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Степанову Н. М. повернути їй оригінали правовстановлюючих документів на спірну кімнату, виключити відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на спірну кімнату за ОСОБА_4 та внести відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на кімнату № АДРЕСА_1, за ОСОБА_5

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 листопада 2018 року, позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу кімнати в гурт. за № АДРЕСА_1, укладений 21 жовтня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Степановою Н. М., зареєстрований в реєстрі за № 413. У задоволенні позову до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Степанової Н. М. про зобов'язання повернути оригінали правовстановлюючих документів на спірну кімнату відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

29 грудня 2018 року ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_4, надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 травня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 листопада 2018 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 30 листопада 2018 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення в частині задоволення позову щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу кімн. № АДРЕСА_1 і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, не взято до уваги всі обставини справи, зокрема, судом першої інстанції не надано належної оцінки поясненням приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу СтепановоїН. М. щодо процедури укладення спірного договору купівлі-продажу. Крім того, судом не взято до уваги, що ОСОБА_5 не доведено належними та допустимими доказами того, що гроші за продаж спірної кімнати вона не отримувала.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що на момент укладення спірного договору купівлі-продажу, кімн. АДРЕСА_1 з 2010 року належить на праві приватної власності ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло.

За вказаною вище адресою ОСОБА_5 проживає одна, є одинокою особою похилого віку, родичів та дітей не має, отримує пенсію за віком, хворіє на ряд захворювань.

21 жовтня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу кімнати, який посвідчено приватний нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Степановою Н. М. та зареєстровано в реєстрі за № 413.

Після укладення вказаного вище договору купівлі-продажу ОСОБА_5 продовжувала проживати у кімн. АДРЕСА_1

18 квітня 2016 року між ОСОБА_5 та КП «Теплоенергетик» укладено договір про надання послуг централізованого опалення, за яким ОСОБА_5 самостійно сплачувала за отримані житлово-комунальні послуги надані їй за цією адресою.

На момент укладення спірного договору купівлі-продажу у власності ОСОБА_5 не було іншого житла.

Крім того, як зазначала ОСОБА_5, за обставин, які склалися станом на дату укладення договору, з урахуванням її тяжкого стану здоров'я, вона не бажала укладати договір купівлі-продажу свого єдиного житла, а хотіла скласти заповіт на користь ОСОБА_4, яка являлася її подругою і близькою людиною та надавала їй підтримку і допомогу.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною першою статті 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 229 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 655 ЦК України встановлено,що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши усі наявні в справі докази та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу, оскільки ОСОБА_5 будучи одинокою особою похилого віку, хворіючи на ряд захворювань та не маючи іншого житла укладаючи саме договір купівлі-продажу фактично поставила би себе під загрозу стану бездомності.

Крім того, після укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_5 залишилась проживати та була зареєстрована у кімнаті в гуртожитку, і користувалась нею як власник, укладала відповідні договори щодо споживання житлово-комунальних послуг та сплачувала за ці послуги, а ОСОБА_4, як покупець, не пред'являла вимогу про звільнення цієї кімнати в гуртожитку.

Також, з оскаржуваних судових рішень убачається, що ОСОБА_5 не отримувала від ОСОБА_4 кошти за оспорюваним договором купівлі-продажу кімнати № 330 в гуртожитку, що не заперечується сторонами.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, оскільки укладаючи спірний договір ОСОБА_5 помилялася щодо правової природи такого правочину, прав та обов'язків, які виникнуть після його укладення між нею та ОСОБА_4

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 травня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Степанової Наталії Миколаївни, треті особи: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Кіровоградської міської ради, ОСОБА_8, про визнання недійсним договору купівлі?продажу кімнати, виключення та внесення відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, зобов'язання повернути оригінали правовстановлюючих документів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська