Справа № 316/1477/18
Провадження № 2/316/116/19
"24" квітня 2019 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді Бульби О.М.
секретар судового засідання Черкашина О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Енергодарі цивільну справу №316/1477/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
28.08.2018 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач, АТ «ПриватБанк»), в особі свого представника Савіхіної Анастасії Миколаївни, яка діє на підставі письмової довіреності (а.с.28) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в обґрунтування якої зазначає наступне.
ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» та з метою отримання банківських послуг підписала 02.12.2011 р. заяву б/н. відповідно до якої отримала кредит в розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком - Договір про надання банківських послуг.
Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4, 1.1.3.2.4 Договору передбачено, що відповідач дає свою згоду як на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну, так і на зміну тарифів та інших невід'ємних частин договору за рішенням та ініціативою Банка. При цьому, у кредитора виникає обов'язок інформувати позичальника про зміни шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п.1.1.3.1.9 Договору, а у позичальника - отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. Разом з цим, відповідно до п.1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за Договором. У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку» клієнт має право надати банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п.1.1.2.1.6 Договору.
Позивач зазначає також, що Банк свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач, на підставі пунктів 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.7 Договору, відповідач зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором та в разі невиконання зобов'язань за Договором, відповідач відповідно до п.2.1.1.5.6 Договору, зобов'язався на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту і оплати винагороди Банку.
Згідно п.2.1.1.12.2 Договору, у разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за Кредитом до 25 числа місяця, Клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті.
У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 Договору, Клієнт сплачує банку проценти у подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування.
При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Договору, Клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку» на час порушення зобов'язання та може змінюватися у відповідності до п.1.1.3.2.4 Договору.
Відповідно до п.2.1.1.7.6 Договору, у разі порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. +5% від суми позову.
Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.
Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором та суму сплаченого судового збору при зверненні до суду.
Ухвалою Енергодарського міського суду від 30.08.2018 р. позовну заяву прийнято до провадження та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (а.с.40).
Ухвалою Енергодарського міського суду від 28.09.2018 р., враховуючи заяву відповідача, було здійснено перехід з розгляду даної цивільної справи зі спрощеного позовного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання (а.с.46).
Ухвалою суду від 29.11.2018 р. підготовче провадження було закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.50).
В судове засідання, для розгляду справи по суті, представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з'явився повторно, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином про що свідчить штамп на рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення з суду (а.с.56). Крім того, відповідно до абзаців 2 та 3 письмового клопотання що надійшло до суду 28.08.2018 р., позивач просить суд про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.36).
В судове засідання для участі у розгляді справи по суті, повторно не з'явилась відповідач ОСОБА_1, повідомлялась судом про день, час та місце розгляду справи рекомендованою поштовою кореспонденцією через відділення поштового зв'язку «Укрпошта» в порядку визначеному ч.7 ст.128 ЦПК України за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, відповідно до даних зазначених в інформаційній довідці з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.39).
Згідно рекомендованого повідомлення, відповідачем було отримано поштове відправлення з суду (а.с.42), а отже їй було відомо про розгляд даної цивільної справи в суді, що також підтверджують і клопотання відповідача, які надійшли на електронну адресу суду 25.09.2018 р. (а.с.43, 44), в яких відповідач, також просила суд про відкладення слухання справи для вирішення справи мировим шляхом (а.с.44) та в яких зазначена адреса проживання ОСОБА_1, співпадає з адресою вказаною в інформаційній довідці з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.39).
Однак, в подальшому, відповідач до суду не з'являлась, судові поштові відправлення не отримувала, у зв'язку з чим, вони з відповідною відміткою відділення поштового зв'язку «Укрпошта», повернулись до суду (а.с.52, 57), заяв або клопотань від відповідача про відкладання слухання справи, розгляд справи у відсутності, заяв про зміну місця проживання, відзову або заперечень на позовну заяву - до суду не надходило від відповідача.
Згідно ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України», яке, відповідно до ст.10 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справи, вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Враховуючи зазначене вище, відсутність клопотань про відкладення слухання справи, відсутність повідомлень про поважність причин неявки із сторони відповідачів, наявність письмової згоди позивача на ухвалення заочного рішення в абзаці 4 клопотання 28.08.2018 р. (а.с.36), наявність одночасного існування усіх умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України що регулюють підстави ухвалення заочного рішення, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_1, на підставі наявних у справі доказів, у порядку заочного провадження.
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 02.12.2011 р. відповідачем було підписано анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.10-10зворот) на підставі якої відповідач отримала на картковий рахунок кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту відповідно до тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.11-11зворот), обумовивши право Банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент, відповідно «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору (а.с.12-26).
Згідно ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем і надав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок.
Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до положень ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Доказів виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, матеріали справи не містять.
Однак, при вирішенні питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідачем зобов'язання за кредитним договором б/н. від 02.12.2011 р. належним чином не виконувались, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором у відповідача перед позивачем станом на 25.06.2018 р. (а.с.5-7, 8-9) та, відповідно до якого, відповідач має заборгованість перед позивачем за тілом кредиту - в сумі 5049,83 грн., по відсоткам за користування кредитом - в сумі 4754,13 грн..
Згідно положень ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Таким чином, заявлені вимоги позивача щодо стягнення з відповідача розміру заборгованості за тілом кредиту та розміру заборгованості по відсотках за користування кредитом в загальній сумі 9803,96 грн. - підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до положень ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України, особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.
Судом встановлено, що відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов укладеного договору, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Однак, стаття 549 ЦК України, визначає штраф і пеню одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що дає підстави для визнання таких положень надання банківських послуг недійсними. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. по справі №6-2003цс15.
З аналізу Умов та правил надання банківських, встановлено фактичне закріплення у позичальника подвійної цивільної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, оскільки відповідач повинен сплатити на користь банку за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, як два штрафи, так й нараховану суму пені.
Відповідно до статті 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.
Згідно платіжного доручення від 10.08.2018 р. позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 1762,00 грн. (а.с.1)
Враховуючи приписи ч.1 ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1762,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-83, 89, 130, 131, 133, 223, 228, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Відмовити в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» розміру штрафів в загальній сумі 1496 (одна тисяча чотириста дев'яносто шість) гривень 41 копійка, яка складається із суми штрафу (фіксована частина) - 500 (п'ятсот) гривень та суми штрафу (процентова складова) - 996 (дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 41 копійка.
Заочне рішення може бути переглянуто Енергодарським міським судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Запорізького апеляційного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами), при цьому, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба