Справа № 656/788/18
Номер провадження 2/656/13/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" квітня 2019 р. Іванівський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Ковальчук Т.М.
за участі секретаря Костенко Н.С.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванівка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 22 серпня 2015 року в с. Вовніги Солонянського району Дніпропетровської області померла її баба - ОСОБА_5, яка за життя склала заповіт, посвідчений 04.01.2007 року Трохимівською сільською радою, за яким заповіла їй земельну ділянку площею 10,07 га, що розташована на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, яка належала заповідачу на підставі Державного акту на правво приватної власності на землю серії ІІ-ХС №001761 виданого 31.01.2003 року. Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 05.06.2018 року (справа № 656/635/17), їй визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_5
26.10.2018 року позивачем було подано заяву до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області для прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_5, проте 31.10.2018 року нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яку їй заповіла ОСОБА_5, у звязку видачею 01.09.2017 року свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, належну померлій ОСОБА_5 інший спадкоємиці за законом відповідачу ОСОБА_3
Після видачі даного свідоцтва нотаріусом було прийнято рішення про державну реєстрацію право власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 та здійснено реєстрацію право власності в реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 01 вересня 2017 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6, спадкоємцю ОСОБА_3, на земельну ділянку, площею 10,0678 га, що знаходиться на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Стягнути з ОСОБА_3 на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1409,60 грн. та витрати, повязані з оплатою правничої допомоги адвоката в розмірі 6000 грн.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.105), надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.37).
Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя, посилаючись на обставини викладені в позові, просив позов задовольнити в повному обсязі, згоден на заочний розгляд справи (а.с.109).
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилися, про день та місце розгляду справи повідомлялися завчасно в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судової повістки (а.с.104,106), відзив на позов не подавали.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 2015 року в с.Вовніги Солонянського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КГ №222404 від 28 лютого 2017 року (а.с.62).
Згідно довідки Військової сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 18.04.2016 року, померла ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.70).
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить земельна ділянка, площею 10,07 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ ХС №001761 від 31.01.2003 року (а.с.85).
04 січня 2007 року ОСОБА_5 склала заповіт на належну їй земельну ділянку, яку заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Заповіт посвідчено секретарем Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №1 (а.с.77).
Крім позивача ОСОБА_2, спадкоємцями за законом першої черги є діти померлої, відповідачі по справі: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.
21 квітня 2016 року нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6 була заведена спадкова справа № 132/2016 на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.60-61).
Зі спадкової справи №132/2016 вбачається, що жоден із спадкоємців за законом та заповітом після смерті спадкодавця у строки передбачені ст.1270 ЦК України спадщину не прийняли.
Спадкоємець ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її матері ОСОБА_5
13 червня 2016 року рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області позов ОСОБА_3 задоволено, визначено їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яке набрало чинності 19 липня 2016 року (а.с.72-73).
ОСОБА_2 оскаржила рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до Апеляційного суду Дніпропетровської області. 07 грудня 2017 року апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення,яким у задоволенні позову ОСОБА_3 про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовив (а.с.18-19).
Рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 05.06.2018 року (справа № 656/635/17), визначено позивачу ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті її баби ОСОБА_5 у три місяці, який обчислювати після набрання рішенням суду законної сили. Рішення набрало чинності 20 вересня 2018 року (а.с.47-50).

Зі спадкової справи №132/2016 вбачається, що 26.10.2018 року позивач звернулася до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5, а саме на земельну ділянку, площею 10,0678 гектарів, розташованої на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.88).

Проте, 31.10.2018 року державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала ОСОБА_5, у звязку з отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_5 іншою спадкоємицею ОСОБА_3 (а.с.100).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Як встановлено в судовому засіданні позивачці рішенням Іванівського районного суду Херсонської області від 05.06.2018 року було визначено додатковий строк в три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її баби ОСОБА_5, яка померла 22.08.2015 року, рішення набрало законної сили і позивач 26.10.2018 року подала до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку, яку їй заповіла баба ОСОБА_5 та має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що рішення суду, на підставі якого відповідачу ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 01.09.2017 року, було скасовано в апеляційному порядку, а отже є підстави для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 01 вересня 2017 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6, спадкоємцю ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 10,0678 га, що розташована на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» від 01.07.2004року (далі Закон № 1952-IV) передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав, на підставі прийнятого рішення про скасування реєстрації.

У звязку з викладеним, суд вважає необхідним скасувати рішення державного нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 05.09.2017 року (індексний номер-36920908) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер :03:047:0011, площею 10,0678 гектарів, розташованої на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, номер запису про право власності -22178861 від 01.09.2017 року, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна.

Відповідно до ст.133 ЦК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно квитанції №5 від 09.11.2018 року позивачем ОСОБА_2 сплачено судовий збір за подання даного позову 1409,60 грн /за дві позовні вимоги немайнового характеру 704,80 х2 =1409,60/ (а.с.1).

11 листопада 2018 року між позивачем ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_1, діючого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №436 від 12 березня 2009 року, виданого Радою адвокатів Херсонської області, було укладено Договір про надання правової допомоги (а.с.22-23).

Предметом даного договору є надання правової допомоги у підготовці та складанні позовної заяви про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації право власності на земельну ділянку, та представляє інтереси позивача у всіх судових інстанціях (п.2.2, п.2.3 Договору). Оплата за виконану роботу становить 6000 грн (п.3.1 Договору).

Згідно детального опису робіт виконаних адвокатом та розрахунку про стягнення витрат на послуги з надання правничої допомоги ( Додаток №1 до договору), адвокатом було витрачено 19 годин робочого часу, зокрема, вивчення документів 5 годин, опитування ОСОБА_2 з приводу спірних правовідносин 1 год, підготовка позову та доказів до нього 10 год, представництво інтересів у суді 3 год. (а.с.107-108).

Згідно квитанції адвоката від 11.11.2018 року, за надані послуги ОСОБА_2С сплатила адвокату гонорар в розмірі 6000 гривен (а.с.24а).

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому судові витрати, які понесені позивачем на загальну суму 7409,60 грн., підлягають стягненню в повному обємі з відповідача ОСОБА_3, на користь якої було видано свідоцтво про право на спадщину та зареєстровано право власності на земельну ділянку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст 263, 265, 280 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1220, 1222,1223, 1233, 1270,1296, 1301 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 01 вересня 2017 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6, спадкоємцю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків-), на земельну ділянку, площею 10,0678 га, що знаходиться на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Скасувати рішення державного нотаріуса Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 05.09.2017 року (індексний номер-36920908) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, на земельну ділянку, кадастровий номер :03:047:0011, площею 10,0678 гектарів, розташованої на території Трохимівської сільської ради Іванівського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, номер запису про право власності -22178861 від 01.09.2017 року, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки: Дніпропетровської області, Солонянський район, с.Башмачка, вул.Горького, буд.23, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1409 (одна тисяча чотириста девять) гривень 60 копійок та витрати, повязані з оплатою правничої допомоги адвоката в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.

Відповідач, якому заочне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного рішення.

Повне заочне рішення складено 16 квітня 2019 року.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Суддя ОСОБА_8