Єдиний унікальний номер 448/433/19
Провадження № 2/448/413/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09.04.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Балицької НВК в особі директора ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування Акту з приводу відсутності на роботі, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Балицької НВК в особі директора ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування Акту з приводу відсутності на роботі. Просить скасувати Акт «З приводу відсутності на роботі» від 27.02.2019р.; скасувати Наказ про відрахування заробітної плати ОСОБА_1 від 06.03.2019р.; стягнути з ОСОБА_2 заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою ОСОБА_1, вважаю, що таку необхідно залишити без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити відомості: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязків досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак дана позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, зокрема: відсутні відомості про повне найменування сторін (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі); відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав; відсутня вказівка чи здійснювалися позивачем заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви та відомості про вказані заходи; відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку з розглядом справи; до позовної заяви долучені копії письмових доказів (документів), однак не зазначено про місцезнаходження (у позивача чи іншої особи) оригіналів таких доказів; позивачем належним чином не засвідчені копії письмових доказів, доданих до позову в розумінні ст.95 ЦПК України.

Згідно до ч.4 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, всупереч вимог ст.ст.95, 177 ЦПК України копії документів, додані до позову, не засвідчені належним чином, визначеним законом (відсутні назва посади, ініціали, прізвище особи яка засвідчила документ, дата засвідчення копії документа).

Також позивачем в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначено й не додано доказів, що підтверджують обставини, якими така обґрунтовує позовні вимоги, зокрема не зазначені і відсутні докази на підтвердження зазначених позивачкою наступних обставин: щодо наявності у позивача дитини; догляду 27.02.2019р. за хворою дитиною; перебування ОСОБА_3 27.02.2019р. на методичному обєднанні вчителів; що 27.02.2019р. у позивачки ОСОБА_1 був саме методичний день. Не додано позивачкою і відповідних документів на підтвердження відомостей про суть методичного дня.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У прохальній частині позову позивачка просить суд скасувати Акт «З приводу відсутності на роботі» від 27.02.2019р.; скасувати Наказ про відрахування заробітної плати ОСОБА_1 від 06.03.2019р.; стягнути з ОСОБА_2 заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

Щодо трудових спорів, то згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Водночас, заявлені позивачкою вимоги не є вимогами, які підпадають під дію п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому мають бути оплачені судовим збором.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768,40 грн.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (768,40 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (9 605 гривень), а згідно п.п.5 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн.).

Однак, в порушення вказаних вимог, позивачкою ОСОБА_1 не додано до позовної заяви документів, що підтверджують сплату судового збору за кожну з вимог немайнового характеру та за вимогу про відшкодування моральної шкоди у встановленому порядку і розмірі, або ж документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У матеріалах, доданих до позову, наявна лише квитанція про сплату судового розміру в сумі 768,40 грн., тобто судовим збором оплачена лише одна вимога немайнового характеру про скасування акту з приводу відсутності на роботі.

Таким чином, за позовну вимогу немайнового характеру про скасування наказу про відрахування заробітної плати необхідно сплатити судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.; за вимогу про стягнення моральної шкоди, яку позивач обґрунтовує в тому числі і приниженням її ділової та професійної репутації, - судовий збір згідно п.п.5 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»,- у розмірі 1921 грн. та надати суду документи, що підтверджують його сплату або ж надати докази звільнення від сплати судового збору.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем може бути фізична або юридична особа - для приведення у відповідність зазначених позивачем відомостей про відповідача (співвідповідача).

Вищезазначені обставини позбавляють можливості суд вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Таким чином позивачу ОСОБА_1 слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, в тому числі сплатити судовий збір, надавши оригінал квитанції про сплату судового збору.

Судовий збір необхідно сплатити за наступними реквізитами: «Отримувач коштів - УК у Мост.р/Мостиський р-н/22030101; код отримувача за ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок отримувача 3252; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101; судовий збір, Мостиський районний суд».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам?членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення від 19.06.2001 року «Креуз проти Польщі») не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити позивачу ОСОБА_1 терміном десять днів із дня отримання копії ухвали суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя. -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балицької НВК в особі директора ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування Акту з приводу відсутності на роботі - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху та розяснити, що у випадку виконання нею у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше така вважається неподаною та повертається заявнику з усіма доданими документами.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В.Кічак