Справа № 2/243/384/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.

за участю секретаря Маслової К.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду м. Слов'янська справу за позовом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області до Верховної Ради України, ОСОБА_1 Міністрів України, про припинення права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Словянського міськрайонного суду Донецької області перебуває справа за вказаним позовом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, який з урахуванням уточнень, здійснених позивачем, обґрунтовано наступним. Розпорядженням КМУ № 641-р від 02 липня 1999 року було прийнято пропозицію Донецької обласної держадміністрації та Фонду державного майна про передачу майна Райгородоцького розсолопромислу з дільницею розсолоочищення, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Содовий завод» (м. Слов'янськ), до сфери управління Донецької обласної держадміністрації та було доручено останній створити в установленому порядку на базі цього майна державне підприємство. На виконання вказаного розпорядження КМУ Розпорядженням Голови обласної державної адміністрації Донецької області «Про створення державного підприємства на базі Райгородського розсолопромислу з дільницею розсолоочищення» № 93 від 07 лютого 2000 року на базі державного майна Райгородського розсолопромислу з дільницею розсолоочищення, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Содовий завод» м. Словянськ, було створено державне підприємство «Райгородський розсолопромисел» м. Словянськ з передачею йому на баланс на праві господарського відання вищезазначеного нерухомого та іншого відокремленого майна Райгородського розсолопромислу з дільницею розсолоочищення, розташованого на земельній ділянці № 28 по вулиці Ювілейна у с. Райгородок Словянського району Донецької області. Позивач зазначає, що внаслідок продажу у 2004 році частини вищевказаних обєктів нерухомого та іншого відокремленого майна державного підприємства «Райгородський розсолопромисел», та визнання у подальшому частини цих обєктів безхазяйним майном, станом на час звернення Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області з цим позовом до суду Державі Україна в особі Верховної Ради України належить лише 23/100 частки переданого на баланс державного підприємства «Райгородський розсолопромисел» у 2000 році майна, що перешкоджає позивачу використовувати земельну ділянку, на якій воно розташовано, за її цільовим призначенням, оскільки, незважаючи на те, що жодних зазначених у відповідних реєстрах обєктів належного державі нерухомого майна фактично не існує, Верховна Рада України відмовляється у добровільному порядку припинити своє право власності на них. На підставі викладеного, позивач просить суд його позовні вимоги задовольнити та припинити право власності держави в особі Верховної Ради України на вищевказані 23/100 ідеальної долі нерухомого майна, що знаходиться у с. Райгородок Словянського району Донецької області.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності № 01-24/2-657 від 23 грудня 2018 року, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність.

Представник відповідача Верховної Ради України ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності № 572 від 29 грудня 2018 року, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Крім того, представником відповідача було направлено на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі, адже розгляд даної справи належить до юрисдикції господарського суду.

Представник відповідача ОСОБА_1 Міністрів України ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності № 148/9.1.4/22-19 від 08 січня 2019 року, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, також в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, у якій просив суд справу розглянути у його відсутність та закрити провадженні у ній, адже розгляд даної справи належить до юрисдикції господарського суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Розпорядженням ОСОБА_1 Міністрів України № 641-р від 02 липня 1999 року було прийнято пропозицію Донецької обласної держадміністрації та Фонду державного майна про передачу майна Райгородоцького розсолопромислу з дільницею розсолоочищення, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Содовий завод» (м. Слов'янськ), до сфери управління Донецької обласної держадміністрації та було доручено Донецькій обласній держадміністрації створити в установленому порядку на базі цього майна Райгородоцького розсолопромислу з дільницею розсолоочищення державне підприємство.

На виконання вказаного розпорядження ОСОБА_1 Міністрів України Розпорядженням Голови обласної державної адміністрації Донецької області «Про створення державного підприємства на базі Райгородського розсолопромислу з дільницею розсолоочищення» № 93 від 07 лютого 2000 року на базі державного майна Райгородського розсолопромислу з дільницею розсолоочищення, що не увійшло до статутного фонду ВАТ «Содовий завод» м. Словянськ, було створено державне підприємство «Райгородський розсолопромисел» м. Словянськ з передачею йому на баланс на праві господарського відання вищезазначеного нерухомого та іншого відокремленого майна Райгородського розсолопромислу з дільницею розсолоочищення, розташованого на земельній ділянці № 28 по вулиці Ювілейна у с. Райгородок Словянського району Донецької області.

Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 жовтня 2003 року, листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 2052-2/0.45/01 від 10 вересня 2013 року, а також рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області, ухваленого 02 квітня 2018 року у справі № 243/11815/17, яке набуло законної сили 03 травня 2018 року, слідує, що право власності на передані на баланс на праві господарського відання державному підприємству «Райгородський розсолопромисел» нежитлові будівлі, розташовані на земельній ділянці № 28 по вулиці Ювілейна (колишня назва Куйбишева) у с. Райгородок Словянського району Донецької області, після продажу державним підприємством «Райгородський розсолопромисел» у 2004 році частини цих будівель станом на час судового розгляду даної справи належать на праві приватної власності ТОВ «Руссоль-Україна» у розмірі 50/100 частки та державі Україна в особі Верховної Ради України у розмірі 23/100 частки, а 27/100 частки цих будівель визнано безхазяйним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про власність» в редакції, що діяла на час створення Державного підприємства «Райгородський Розсолопромисел» майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання, крім випадків, передбачених законодавством України.

Частиною третьою статті 73 Господарського кодексу України визначено, що майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

З приписів ч. 2 ст. 136 Господарського кодексу України слідує, що власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Таким чином, аналіз вищевказаних норм закону дає суду підстави для висновку про те, що у даній справі з приводу 23/100 часток нерухомого майна, розташованого за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Райгородок, вул. Ювілейна, 28, держава в особі Верховної Ради України виступає саме як субєкт господарювання, а отже спір, що виник між Райгородоцькою селищною радою Словянського району Донецької області та Верховною Радою України і ОСОБА_1 Міністрів України, повязаний із здійсненням ними господарської діяльності.

Пунктом шостим частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Отже приймаючи до уваги, що спір, задля вирішення якого позивач звернувся до суду, виник між субєктами господарювання та повязаний із господарськими правовідносинами між ними, а також враховуючи наявність у законі норми, що прямо передбачає вирішення цього спору господарським судом й відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції, суд приходить до висновку про належність спору за позовом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області до Верховної Ради України, ОСОБА_1 Міністрів України, про припинення права власності, до предметної юрисдикції саме господарського суду.

Що стосується посилань позивача на ст. 19 ЦПК України як на підставу віднесення даного спору до юрисдикції Словянського міськрайонного суду Донецької області як суду загальної юрисдикції, то суд звертає увагу позивача, що згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, тобто спору у справах за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, по-друге, суб'єктний склад такого спору, де обовязково однією зі сторін у спорі має бути фізична особа.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до переконання, що справа за позовом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області до Верховної Ради України, ОСОБА_1 Міністрів України, про припинення права власності, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.

За таких обставин суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі за позовом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області до Верховної Ради України, ОСОБА_1 Міністрів України, про припинення права власності.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. ст. 256, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області до Верховної Ради України, ОСОБА_1 Міністрів України, про припинення права власності закрити.

Розяснити позивачу, що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 19 квітня 2019 року.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_5