КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 752/16584/16-ц

провадження № 22-ц/824/5004/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді- Кравець В.А.,

суддів - Мазурик О.Ф., Стрижеуса А.М.

за участю секретаря судового засідання - Нечваль А.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року у складі судді Плахотнюк К.Г.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування шкоди.

В обґрунтування вимог зазначав, що 01 липня 2007 року уклав договір №ТС-026/17М про надання послуг з відповідачем ТОВ «Трейдом-Сервіс», відповідно до якого відповідач зобов'язався надавати послуги щодо забезпечення умов отримання електроенергії, водопостачання, водовідведення та інші послуги щодо належного утримання будинку позивача, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Однак, 16 серпня 2016 року у порушення умов договору відповідач самовільно припинив виконання своїх зобов'язань щодо надання послуг, передбачених договором, зокрема, відключив будинок позивача від електропостачання, а 19 серпня 2016 року відключив будинок від водопостачання та водовідведення. Акти про відключення будинку позивача від електропостачання, водопостачання та водовідведення відповідач підписувати відмовився. У повідомленні відповідача від 13 липня 2016 року про припинення надання послуг як підставу припинення надання послуг відповідач вказав відмову позивача від укладання нового договору на 2016 рік. Проте, як зазначав позивач, згоди на розірвання договору він не надавав, а його розірвання в односторонньому порядку умовами договору не передбачено. Окрім того, у судовому порядку договір про надання послуг не розірвано, а тому він є чинним та підлягає виконанню. Зазначав, що не має заборгованості з оплати за надані послуги відповідачем, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 31 липня 2016 року. Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для припинення надання послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року.

Звертав увагу на те, що відповідно до пункту 4.2.3 вказаного договору у випадку припинення надання якоїсь із послуг, зазначених у договорі, виконавець сплачує споживачу штраф у розмірі 100,00 грн. за кожний день такого ненадання послуг та компенсує споживачу в повному обсязі всі збитки, нанесені припиненням надання послуг. У зв'язку з припиненням надання послуг відповідачем, позивач був вимушений понести значні витрати на життєзабезпечення його будинку, зокрема, підключив бензиновий генератор електричної енергії.

Отже, збільшивши розмір позовних вимог, просив визнати неправомірними дії ТОВ «Трейдом-Сервіс» щодо припинення надання послуг за договором №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року; зобов'язати ТОВ «Трейдом-Сервіс» відновити надання послуг згідно з договором; стягнути з ТОВ «Трейдом-Сервіс» завдані збитки у зв'язку з припиненням надання послуг у розмірі 660 683,62 грн., суму штрафу у розмірі 33 000,00 грн., суму сплаченого судового збору та понесених витрат на правову допомогу.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 12 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, оскільки вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що 28 квітня 2016 року відповідач надіслав позивачу пропозицію про розірвання договору, а також власний варіант угоди про розірвання договору №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року з травня 2016 року. При цьому, відповідач надав для підписання новий договір про надання послуг з 01 січня 2016 року, який суперечить, на думку позивача, типовому договору про надання послуг.

Зазначає, що 30 червня 2016 року відповідач вперше звернувся до позивача з обґрунтованою вимогою сплатити заборгованість за надані послуги, яка була сплачена 20 липня 2016 року, про що свідчить акт звірки взаєморозрахунків від 31 липня 2016 року.

Указує на те, що 31 серпня 2016 року позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договори про надання різних видів послуг, які відповідають типовому договору, однак, відповіді не отримав. У жовтні 2016 року відповідач звернувся до позивача з проханням письмово повідомити причини не підписання договору, у відповідь на що позивач направив пропозицію укласти договір згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та відмовився підписувати запропонований відповідачем договір, оскільки він не відповідав типовому договору.

Зазначає, що договір про надання послуг №ТС-026/17М від 01 липня 2007 року не може бути розірваний в односторонньому порядку, а тому уважає, що відповідач порушив умови договору, припинивши надання послуг.

28 березня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника відповідача ТОВ «Трейдом-Сервіс» - Горбайчук Л.В., у якому остання просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач правомірно скористався своїм правом на розірвання договору в односторонньому порядку та припинив надання усіх послуг після розірвання договору.

Зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Представник позивача у судому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представники відповідача проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності позивача з огляду на його належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання та присутність у судовому засіданні його представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1 допускав систематичні порушення умов укладеного між ним та ТОВ «Трейдом-сервіс» договору №ТС-026/17М від 01.07.2007 року про надання послуг у частині строків та розміру оплати вартості загальних послуг, попереджався відповідачем про наявну заборгованість, а також про те, що порушення ним договору щодо оплати отриманих послуг є перешкодою для належного надання послуг їх виконавцем, не прийняв пропозицію про укладення договору про надання послуг на 2016 рік, завчасно повідомлявся відповідачем, що зазначені обставини є підставою для розірвання зазначеного договору, отримав пропозицію на його розірвання, однак тільки на повторну вимогу сплатив наявну заборгованість.

Проте, з таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є індивідуальним власником будинку за адресою - АДРЕСА_1. Назва вулиці Солов'яненко та номер будинку НОМЕР_1 було змінено на - АДРЕСА_1.

ТОВ «Трейдом-Сервіс» створене і продовжує свою діяльність відповідно до ЦК України, Законів України «Про власність», «Про господарські товариства», інших нормативних актів. Товариство створено для здійснення підприємницької діяльності у сфері надання послуг, оптової та роздрібної торгівлі, виробництва товарів широкого вжитку, продукції виробничого та промислового призначення, будівництва, громадського харчування, а також проведення іншої підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. Предметом діяльності товариства серед іншого є - експлуатація, утримання жилих будинків, нежитлових приміщень та прибудинкових територій. Товариство здійснює свою діяльність на принципах господарського розрахунку, самоокупності та самофінансування. Визначення ціни на товари (роботи, послуги), що реалізуються Товариством, здійснюється з урахуванням витрат, кон'юктури ринку, а у випадках, передбачених законом, реалізація відбувається за регульованими цінами (а.с.101-116 том 2).

01.07.2007 року між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1 укладено договір №ТС-026/17М про надання послуг (а.с. 14-17),відповідно до умов якого виконавець надає споживачу послуги, зазначені в Додатку 1 до даного договору, а споживач своєчасно вносить плату за надані послуги в розмірі та згідно порядку, встановленого цим договором. Детальний перелік послуг та порядок їх надання оформлюється окремими додатками до цього договору. Послуги надаються через мережі енергопостачання, водопостачання та каналізації, власником яких є ТОВ «Трейдом».

Пунктами 2.1, 2.2, 2.4 цього Договору встановлено, що розмір щомісячної плати, на момент укладання цього договору, становить суму, зазначену в Додатку 1 до даного договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Розмір оплати підлягає перерахунку у випадку зміни курсу долара США, відносно курсу на дату укладення договору, більше ніж на 10 % і здійснюється в сумі еквівалентній сумі в доларах США, визначеній за офіційним курсом, встановленим НБУ на день здійснення розрахунків. При зміні вартості та розміру оплати органами виконавчої влади, виконавець шляхом зазначення в розрахунку на оплату, не пізніше ніж за календарний місяць до дати введення нової вартості, повідомляє споживача про такі зміни.

За даними Додатку №1 до договору про надання послуг від 01.07.2007 року, він містить перелік послуг, що надавалися споживачу за договором, а саме послуги; забезпечення умов отримання холодного водопостачання; забезпечення умов водовідведення; забезпечення умов отримання електропостачання; загальні послуги. Вартість загальних послуг - еквівалент 150 дол. США згідно курсу НБУ, встановленого на день здійснення оплати (а.с.18 том №1).

Згідно з п. 2.2. Додатку 1 до Договору до загальних послуг, що надаються Споживачу за Договором, належать, зокрема:

2.2.1. щомісячні лабораторні дослідження якості питної води з наданням копії акту Споживачу, за його письмової вимоги;

2.2.2. освітлення вулиць;

2.2.3. утримання місць загального користування за забезпечення санітарного стану;

2.2.4. утримання доріг та пропускних пунктів в задовільному стані;

2.2.5. забезпечення вивозу сміття;

2.2.6. обслуговування системи резервного енергопостачання для безперебійного водопостачання та функціонування водовідведення, освітлення території;

2.2.7. надання поточних даних про обсяг спожитих Споживачем електроенергії, стоків води;

2.2.8. щомісячне надання Споживачу рахунків на оплату за експлуатаційне та комунальне обслуговування, спожиті енергію, стоки, воду;

2.2.9. ведення обліку по здійсненим Споживачем оплатам.

Розділом 5 Договору, зокрема, встановлено, що договір і додаток до нього становлять невід'ємну його частину та вступають в силу з моменту підписання їх сторонами. Всі зміни і доповнення до договору і додатку до нього здійснюються за згодою сторін і оформлюються письмово та є невід'ємною складовою частиною цього договору. Договір може бути розірваний достроково при переході права власності на квартиру чи будинок до іншої особи. Спори з приводу цього договору, якщо вони не усунені шляхом переговорів, розв'язуються в судовому порядку згідно з чинним законодавством.

28 квітня 2016 року ТОВ «Трейдом-Сервіс» зверталося до ОСОБА_1 з пропозицією розірвання договору про надання послуг №ТС-026/17М з підстав порушення останнім зобов'язання щодо строків оплати наданих йому послуг та повідомленням, що станом на 01.01.2016 року за ним на користь товариства рахується заборгованість у розмірі 23 657, 75 грн. у тому числі пеня - 954, 22 грн., було запропоновано погасити існуючу заборгованість, а у разі зауважень звернутися до бухгалтерії з оригіналами платіжних документів для проведення взаємозвірки. Одночасно споживачу ОСОБА_1 пропонувалося розірвати договір про надання послуг №ТС-026/17М від 01.07.2007 року не пізніше 30 днів з дати отримання ним даної пропозиції, підписавши відповідну угоду про розірвання, що додавалася. У випадку відмови від укладення угоди про розірвання договору , даний лист вважатиметься повідомленням ТОВ «Трейдом-Сервіс» про припинення договору про надання послуг №ТС-026/17М від 01.07.2007 року шляхом розірвання в односторонньому порядку з вищезазначеної дати (а.с.174-175).

17 червня 2016 року ТОВ «Трейдом-Сервіс» надіслало на адресу ОСОБА_1 повідомлення про припинення надання послуг із забезпечення умов отримання електроенергії, водопостачання, водовідведення та інших загальних послуг із належного утримання його об'єкту нерухомості (а.с.46 том №1), яке отримано позивачем 13 липня 2016 року.

Зі змісту вказаного повідомлення убачається, що товариством неодноразово надавався ОСОБА_1 проект договору про надання послуг на 2016 рік, однак ним не підписаний. Неукладення з його боку вказаного договору на 2016 рік позбавляє ТОВ «Трейдом-Сервіс» можливості надавати йому послуги у передбаченому чинним законодавством порядку, а також отримувати плату за надані послуги у встановленому розмірі та є підставою для припинення надання вищевказаних послуг. Зазначається, що у зв'язку з відмовою ОСОБА_1 від укладення договору на 2016 рік, ТОВ «Трейдом-Сервіс» вимушене буде припинити надавати послуги, оскільки для цього відсутні законні підстави. Повідомлено позивача, що через 30 днів з дати отримання ним зазначеного повідомлення, у разі неукладення ним договору про надання послуг на 2016 рік, надання послуг із забезпечення умов отримання електроенергії, водопостачання, водовідведення та інших загальних послуг із належного утримання об'єкту нерухомості буде припинено. З метою запобігання припинення послуг, просили найближчим часом укласти з ТОВ «Трейдом-Сервіс» договір про надання послуг на 2016 рік, для чого запропонували звернутися до адміністрації ТОВ «Трейдом-Сервіс» в містечку Сосновий бір в робочі дні.

30 червня 2016 року ТОВ «Трейдом-Сервіс» надіслало на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату заборгованості за надані послуги в розмірі 25 146, 15 грн., відповідно до змісту якої заборгованість за загальні послуги утворилася з тих підстав, що курс долара США від дати укладення договору змінився більше ніж на 10%, однак ОСОБА_1, порушуючи умови договору продовжував сплачувати отримані послуги в меншому розмірі, ніж передбачено договором. Зазначена вимога містить розрахунок вартості послуг, наданих відповідачем та їхню вартість. Попереджено, що у разі невиконання ОСОБА_1 вимоги, ТОВ «Трейдом-Сервіс» для відновлення порушених прав і законних інтересів, буде змушене звернутися до суду, в додатку до вимоги було надіслано позивачу рахунок-фактуру на сплату за надані загальні послуги за договором (донарахування несплачених сум за період з листопада 2014 по квітень 2016 року). Зазначена вимога була отримана споживачем ОСОБА_1 13.07.2016 року (а.с. 178-180).

Згідно платіжного доручення №122 від 20.07.2016 року ОСОБА_1 сплатив на рахунок ТОВ «Трейдом-сервіс» 25 146,15 грн., призначення платежу - погашення заборгованості за загальні послуги згідно з договором №ТС-026/17М від 01.07.2007 року за вимогою №02-30/06 та листа-згодою від 11.07.2016 у сумі 20 955,13 (а.с.39 том 1).

За даними акту звірки взаєморозрахунків між ТОВ «Трейдом-Сервіс» та ОСОБА_1, сторони провели перевірку взаємних розрахунків та дійшли згоди, що станом на 31.07.2016 року зобов'язання за договором про надання послуг сторони виконали (а.с.19 том №1).

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, 16.08.2016 року ТОВ «Трейдом-Сервіс» припинено постачання електричної енергії відповідно до договору №ТС-026/17М від 01.07.2007 року, а 19.08.2016 року відключено водопостачання та водовідведення до будинку позивача, про що ОСОБА_1 складено відповідні акти, підписані ним та двома сусідами (а.с. 59-60).

Отже, відповідач, не зважаючи на наявну заборгованість позивача, яка була згодом погашена, не припиняв надавати комунальні послуги до серпня 2016 року.

Відповідно до пунктів 3.1.2 та 3.1.7 Договору виконавець має право припинити надання послуги у разі прострочення оплати, згідно п. 2.5. договору, понад 10 календарних днів або порушення вимог п. 3.4.4 договору до ліквідації заборгованості та оплати вартості відновлення надання послуги. Припинити надання тільки того виду послуги, оплата за яку від споживача не поступила у встановленому договором порядку. При цьому забороняється припинення надання інших послуг, зазначених в пункті 2 додатка 1 до договору.

Пунктами 3.2.3, 3.2.4 передбачено, що зміна режиму надання послуг, їх вартості виконавцем в односторонньому порядку без письмового погодження із споживачем забороняється. Виконавець зобов'язаний завчасно, не менш як за 14 робочих днів інформувати споживача про термін планового відключення для проведення оглядів та ремонтних робіт, інших систем інженерно-технічного обладнання будинку та його будівельних конструкцій.

Отже, з матеріалів справи убачається, що після отримання позивачем 13 липня 2016 року вимоги ТОВ «Трейдом-Сервіс» про сплату заборгованості, яка утворилася у зв'язку зі сплатою не в повному обсязі коштів за загальні послуги у розмірі 25 146, 15 грн., ним було погашено таку заборгованість 20 липня 2016 року та складено разом з відповідачем акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого зобов'язання за договором від 01 липня 2007 року сторони виконали повністю, взаємні претензії відсутні.

Таким чином, відповідачем припинено надання послуг з постачання електричної енергії, водовідведення та водопостачання не дивлячись на відсутність у позивача заборгованості з оплати цих послуг, також як і відсутності заборгованості з оплати загальних послуг станом на час відключення.

Відповідно до останнього надісланого на адресу позивача повідомлення про припинення надання послуг №07-17/06 від 17 червня 2016 року припинення надання послуг зумовлювалося не наявністю заборгованості, а відмовою ОСОБА_1 укласти новий договір на 2016 рік.

Згідно п. 5.3 Договору Договір може бути розірваний достроково лише при переході права власності на квартиру чи будинок до іншої особи.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).

Відповідно до статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Надання сторонам вказаного права пов'язано з особливостями послуги і може відбутися у трьох випадках: коли підстави для розірвання договору передбачені ЦК України, передбачені законом, за домовленістю сторін.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Ураховуючи викладене, Договір №ТС-026/17М від 01.07.2007 року був розірваний, як зазначав відповідач, в односторонньому порядку всупереч вимог як договору так і вимог діючого законодавства, оскільки згоди ОСОБА_1 на розірвання договору не надавав, підстави, за яких в односторонньому порядку позивач розірвав договір, договором не обумовлені, а тому подальші дії позивача по припиненню надання послуг знаходяться поза межами укладеного договору та суперечать його змісту, порушуючи права ОСОБА_1

Отже, висновок суду першої інстанції, що надання послуг ОСОБА_1 було припинено після розірвання Договору № ТС-026/17М від 01.07.2007 року є передчасним, не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам закону.

Таким чином, установивши, що припинення надання послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення відбулося з порушенням договору та у спосіб, не передбачений його умовами і нормами закону, колегія уважає, що позовні вимоги в частині визнання дій ТОВ «Трейдом-Сервіс» неправомірними та зобов'язання відповідача відновити надання послуг згідно Договору №ТС-026/17М від 01.07.2007 року є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 4.2.3 Договору у випадку припинення надання якоїсь із послуг, вказаних в цьому договорі і в п.2 додатку 1 до нього, виконавець сплачує споживачу штраф в розмірі 100, 00 грн. за кожний день такого ненадання послуги та компенсує споживачу в повному обсязі збитки нанесені припиненням надання послуг (зміна мереж чи прокладка споживачем нових мереж, встановлення споживачем нового обладнання, приладів або заміна чи ремонт обладнання, устаткування та інше). Штраф рахується з наступного дня після складання акту, згідно п. 3.3.5. договору. Нанесені споживачу збитки сплачуються виконавцем протягом трьох днів після отримання вимоги про їх оплату.

Згідно матеріалів справи, припинення надання послуг електропостачання відбулося з 16 серпня 2016 року, а припинення надання послуг водопостачання та водовідведення - з 19 серпня 2016 року, що також не заперечувалося стороною відповідача під час розгляду справи.

Ураховуючи, що відповідач неправомірно припинив надання послуг, порушивши умови договору, колегія суддів доходить висновку, що з TOB «Трейдом-Сервіс» на користь позивача підлягає стягненню штраф у сумі 30 600 грн., що складається з: 10 400 грн. - за припинення надання послуг електропостачання з 16 серпня 2016 року по 29 листопада 2016 року; 10 100 грн. - за припинення надання послуг водопостачання з 19 серпня 2016 року по 29 листопада 2016 року; 10 100 грн. - за припинення послуг водовідведення з 19 серпня 2016 року по 29 листопада 2016 року.

Що стосується відшкодування завданих збитків, то колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як убачається з матеріалів справи, позивач, мотивуючи підстави стягнення збитків, зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, був вимушений за свій рахунок підключити бензиновий генератор електричної енергії, у зв'язку з чим постійно несе витрати на купівлю бензину для забезпечення його роботи, а згодом був вимушений встановити гібридну вітро-сонячну електростанцію для підтримки життєзабезпечення будинку.

Наразі, встановивши порушення права позивача припиненням постачання послуг, колегія не вбачає підстав до стягнення коштів, сплачених останнім на придбання необхідного устаткування та проведення відповідних робіт для забезпечення будинку електричною енергією, оскільки придбання устаткування та його монтаж у будинку позивача відбувався за ініціативою самого позивача, є його власністю у подальшому та не є збитками у розумінні статті 22 ЦК України, оскільки для відновлення свого порушеного права є реальні збитки, спрямовані, у даному випадку, на відновлення постачання послуг саме відповідачем, тобто особою, яка не у спосіб, визначений договором, припинила їх надання.

Виходячи з викладеного, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини спору, не перевірив подані учасниками справи докази, не надав належну правову оцінку укладеному між сторонами Договору № ТС-026/17М від 01.07.2007 року та не встановив наявності чи відсутності права у відповідача на припинення надання послуг в односторонньому порядку, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, що призвело до неправильного вирішення справи.

Щодо вимог про стягнення судових витрат, заявлених як в суді першої, так і апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Матеріалами справи встановлено, що 17 серпня 2016 року між АО «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 40/2016.

Відповідно до пункту 3.1 цього договору сторони досягли згоди, що вартість послуг, наданих у зв'язку з виконанням предмету цього договору, на день підписання договору складає, без урахування ПДВ, 550 грн. за кожну годину. Пунктами 3.5, 3.6 передбачено, що замовник зобов'язаний оплатити послуги виконавця протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому послуг, або здійснити передоплату за послуги виконавця в залежності від домовленості сторін. Сума (ціна) цього договору складається з сум виконаних замовлень, зафіксованих підписаними актами прийому послуг.

З акту приймання наданих послуг від 22 серпня 2016 року убачається, що підготовка позовної заяви зайняла 11,33 години та її вартість з урахуванням ПДВ склала 7 477,80 грн.; згідно акту від 15 грудня 2016 року підготовка заяви про збільшення позовних вимог зайняла у адвоката 6,2 годин, подача цієї заяви - 1 година та її вартість становить з урахування ПДВ 4 752 грн.

Сплата позивачем за надані послуги підтверджується рахунком №37/2016-40/2016 від 22 серпня 2016 року, рахунком №54/2016-40/2016, копією квитанції від 23 серпня 2016 року та копією платіжного доручення від 22 лютого 2017 року.

Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Таким чином, відповідно до умов договору про надання правової допомоги година роботи адвоката становить 550 грн., згідно актів приймання наданих послуг від 22 серпня 2016 року та 15 грудня 2016 року, адвокатом всього відпрацьовано 17,53 годин, здійснення оплати за надані послуги підтверджується копіями квитанції та платіжного доручення, а неспівмірність витрат позивача на правову допомогу не доведена відповідачем, тому колегія суддів доходить висновку про стягнення з ТОВ «Трейдом-Сервіс» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 12 229,80 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, установивши, що відповідачем неправомірно було припинено надання ОСОБА_1 послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення, колегія уважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про залишення позову без задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення.

На підставі викладеного, колегія доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення місцевого суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ТОВ «Трейдом-Сервіс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 303,16 грн. та за подання апеляційної скарги - 454,74 грн., а всього 757,90 грн.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» про захист прав споживачів, визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії та відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» щодо припинення надання ОСОБА_1чу послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення за Договором №ТС-026/17М від 01.07.2007 року.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» відновити надання ОСОБА_1 послуг з електропостачання, водопостачання та водовідведення згідно Договору №ТС-026/17М від 01.07.2007 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» на користь ОСОБА_130 600 грн. штрафу за порушення умов Договору №ТС-026/17М від 01.07.2007 року у зв'язку з припиненням надання послуг.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдом-Сервіс» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги всього у розмірі 757,90 грн. та витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 12 229,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2019 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

А.М. Стрижеус