Провадження № 2/537/116/2019
Справа № 537/4185/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2019 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої судді Фадєєвої С.О.,

за участі секретаря Герасименко Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 28.07.2012 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 227; визначити місце проживання малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Карякіна».

На обґрунтування позову зазначила, що 28.07.2012 між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. В шлюбі мають малолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначила, що декілька місяців після одруження вони проживали в Україні, а потім переїхали на проживання до Російської Федерації Ханти-Мансійського автономного округу Югра Тюменської області, м. Лангепас, де проживали однією сім»єю до липня 2015 року. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, у липні 2015 року вона разом з донькою змушені були переїхати з Росії на постійне місце проживання до України. Вказала на те, що у них з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства. У зв»язку з цим між ними часто виникали сварки. Наразі шлюб є формальним, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, у якій зазначила, що свої позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, місце проживання дочки визначити з нею та розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з»явився, з матеріалів виконаного судового доручення вбачається, що ОСОБА_2 позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та погодився на розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 28.07.2012 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 227, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 095309.

В шлюбі сторони мають малолітню доньку, ОСОБА_3, 02.112.2012 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ПН № 578357, виданого відділом ЗАЦС адміністрації міста Лангепаса Хати-Мансійського автономного округу Югри Тюменської області.

В судовому засіданні встановлено, що з липня 2015 року подружжя не підтримує шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, різними сімейними цінностями. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З матеріалів справи вбачається, що налагодження між сторонами сімейних відносин є не тільки неможливим, але й недоречним, обидві сторони погоджуються на розірвання шлюбу.

Місце проживання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за згодою сторін слід визначити з матір»ю ОСОБА_1

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі «Карякіна».

За викладених обставин, приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають, згодні на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 142, 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 39600, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: Російська Федерація, Ханти-Мансійський Автономний округ АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28.07.2012 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 227 між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Максименко) ОСОБА_5 розірвати.

Місце проживання малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити з матір»ю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, набуте у шлюбі «Карякіна».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва