17 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача КрижанівськоїГ.В.,
суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,
при секретарі Заліській Г.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві питання щодо ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року, ухваленого в складі судді Зінченко О.М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-
У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 347 398,80 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 200 000 грн. завданої моральної шкоди, а всього 1 547 398,80 грн.Розірвано договір оренди нерухомого майна, укладеного 21.02.2016 року між сторонами. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 6890,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.12.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10 335, 00 грн. у відшкодування сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року в даній справі стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 826 грн. 80 коп. понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на виконання ухвали Апеляційного суду Київської області від 09 серпня 2018 року та які не були враховані при ухваленні судового рішення Київським апеляційним судом 18 грудня 2018 року.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, при вирішенні справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 суд не в повному обсязі вирішив питання розподілу судових витрат.

Згідно ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У судове засідання учасники справи та їх представники не з'явилися, про час і місце розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається у тому числі з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення.

Постановою Київського апеляційного суду від 18.12.2018 рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди скасовано та ухваленов цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог. У зв'язку з цим наявні правові підстави для скасування розподілу судових витрат, визначеного рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року, та здійснення нового розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні у червні 2016 року до суду із позовом ОСОБА_3 просила стягнути на її корсить з ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 1 347 398, 80 грн. на відкшодування матеріальної шкоди, 200 000 грн. на відкшодування моральної шкоди, а також просила розірвати договір оренди нерухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ставок судового збору, які діяли на момент подання ОСОБА_3 позовної заяви, за вимогу майнового характеру про відшкодування матеріальної шкоди позивач мала сплатити судовий збір у розмірі 6 890 грн., за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди - 551,20 грн., за вимогу немайнового характеру про розірвання договору оренди нерухомого майна - 551,20 грн., що разом становить 7 992,40 грн.

Однак, згідно квитанції № 15809309 від 15.06.2016 (а.с. 1, том І) за подання позовної заяви ОСОБА_3 сплатила судовий збір на загальну суму 7250 грн.

Враховуючи викладене, сума судового збору за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди у розмірі 551,20 грн., яка підлягала сплаті, проте не була сплачена при поданні позовної заяви позивачем, підлягає стягненню з останньої на користь держави.

Сума судового збору за вимогу немайнового характеру про розірвання договору оренди нерухомого майна у розмірі 551,20 грн.була сплачена позивачем частково у розмірі 360 грн. Сплачена частина судового збору у розмірі 360 грн. підлягає відшокдуванню ОСОБА_3 за рахунок відповідача, оскільки вказана вище позовна вимога була задоволена. Інша частина судового збору у розмірі 191,2 грн., яка не була сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Крім цього, за подання заяви про перегляд заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 02.11.2016 ОСОБА_2 сплатив судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № 208 від 28.03.2018 (а.с. 174, том І). Вказана сума підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 за рахунок позивача ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 268, 270, 382, 383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року в частині розподілу судових витрат шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 6 890,00 гривень у відшкодування судового збору скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 360 (триста шістдесят) грн. 00 коп. сплаченого судового збору за немайнові вимоги.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 191 (сто дев'яносто одну) грн. 20 коп. судового збору за немайнові вимоги.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. за вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп., які сплатив ОСОБА_2 за подання заяви про перегляд заочного рішення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 17.04.2019.

Суддя-доповідач:

Судді: