Ухвала

15 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 757/24862/18-ц

провадження № 61-7031ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Верховного Суду Курило Валентини Панасівни про стягнення судового збору,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року у даній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки подана з порушенням вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

За змістом частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником не додано до касаційної скарги документа, що підтверджує сплату судового збору, однак заявлено клопотання про звільнення від його сплати з посиланням на тяжкий майновий стан. До касаційної скарги ОСОБА_1 додано копію довідки з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів від 27 вересня 2017 року, відповідно до якої за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року інформації про його доходи немає, а також копію довідки з Уманського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області від 18 серпня 20147 року, відповідно до якої ОСОБА_1 перебуває на обліку в цьому управлінні та отримує пенсію за віком.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з касаційною скаргою.

ОСОБА_1 не надано до суду касаційної інстанції жодних доказів на підтвердження його майнового стану на час звернення з касаційною скаргою.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Виходячи з вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, тавраховуючи те, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік, як і наявності інших умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою судовий збір справляється у розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року складає 1 921,00 грн.

На підставі зазначеного, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 384,20 грн (1 921,00 х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору ОСОБА_1 необхідно надати до суду відповідний документ, або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Крім того, ОСОБА_1 слід уточнити вимоги до суду касаційної інстанції з урахуванням того, що ухвала Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року, яку він також просить скасувати, не була переглянута апеляційним судом, що виключає можливість її перегляду в касаційному порядку в силу положень пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Разом з тим, заявник має подати до суду касаційної інстанції касаційну скаргу у новій редакції, яка б відповідала вимогам статті 392 ЦПК України щодо її форми та змісту, оскільки низька якість друку поданої ним касаційної скарги не дає можливості її належним чином прочитати.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 17 травня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов