У Х В А Л А

18 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 203/284/17

провадження № 61-7751ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про визнання права власності, поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності, стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В :

11 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Сірик О. О. подала до Верховного Суду касаційну скаргу рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 серпня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 березня 2019 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (частина шоста статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено що з 1 січня 2017 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1 600,00 грн.

З позовом про визнання права та поділ майна подружжя ОСОБА_1 звернувся у січні 2018 року. У судових рішеннях відсутня інформація щодо вартості спірного майна, тому ставка за вимогу майнового характеру обчислюється із мінімального розміру - 0, 4 розміру мінімальної заробітної плати. Отже, ціна позову за вимоги майнового та немайнового характеру складає 1280,00 грн (640,00?2). У лютому 2017 року відповідач подала зустрічний позов про визнання права особистої приватної власності, стягнення грошової компенсації. Заявник оскаржує судове рішення в частині задоволення зустрічного позову про визнання права особистої приватної власності. Ціна позову за вимогу немайнового характеру складає 640,00 грн.

Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 3 840,00 грн ((1280,00+640,00 грн)?200%).

До касаційної скарги додано клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Сірик О. О., в якому вона просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на майновий стан заявника, оскільки сума судового збору є значною для нього.

Частиною першою статті 136 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому зако6ном, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Враховуючи те, жодного доказу на підтвердження майнового стану заявника не додано, клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Сірик О. О.про відстрочення сплати судового збору належними доказами не підтверджено.

Отже, заявнику необхідно надати належні та допустимі докази на підтвердження майнового стану, зокрема докази, які свідчать, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу або сплатити судовий збір та надати документ про його сплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сірик Олени Олександрівнизалишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 17 травня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник