УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир - Волинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Корніюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на бездіяльність державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2019 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (скорочене найменування АТ «Родовід Банк») звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність заступника начальника виконавця Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 52687161.

В обґрунтування скарги зазначено, що 08 липня 2011 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області ухвалено рішення у справі за позовом АТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов було задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 36737, 65 грн., судовий збір в розмірі 367,38 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Вищезазначене Рішення набрало законної сили 23 липня 2011 року.

03 жовтня 2011 року на підставі вищезазначеного рішення AT «Родовід Банк» отримав виконавчий лист № 2-591/11 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, судового збору та ІТЗ.

20 жовтня 2016 року на підставі зазначеного виконавчого листа та заяви представника AT «Родовід Банк» виконавцем Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області було повторно відкрито виконавче провадження (ВП № 52687161).

08 лютого 2019 року на адресу AT «Родовід Банк» надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 січня 2019 року, винесена старшим державним виконавцем Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Повернення виконавчого документа стягувачу здійснено державним виконавцем на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

АТ «Родовід Банк» вважає, що вказана постанова є незаконною та такою, що винесена з порушенням діючого законодавства, оскільки державним виконавцем не було вжито усіх заходів для виконання судового рішення та винесено постанову з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

06 березня 2019 року до суду надійшли письмові заперечення на скаргу начальника Володимир-Волинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Волинській області № 4238 від 05 березня 2019 року за якими визначено, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 січня 2019 року винесена відповідно до вимог діючого законодавства та не порушує права стягувача повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених Законом, а тому просив відмовити у задоволенні скарги.

В судове засідання представник АТ «Родовід Банк» не зявився, від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглядати скаргу без його участі, скаргу підтримує та просить задовольнити.

В судове засідання заступник начальника Володимир-Волинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 не зявилась, надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі.

Боржник ОСОБА_2 також до суду не зявився, причини його неявки суду не відомі.

У звязку з неявкою учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 447 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 (далі - Інструкція).

Згідно ч.1 ст.5 Закону, п.2 розділу І Інструкції, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону, п.1 розділу ІІ Інструкції, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч.ч. 1, 8 ст. 48 Закону).

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. (п.2 ч.1, ч.4 ст.37 Закону, п. 20 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання (ст.453 ЦПК України).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем неодноразово проводився комплекс дій спрямованих на встановлення наявності майна боржника ОСОБА_2, а саме: здійснювався вихід виконавцем за місцем реєстрації боржника; проводились перевірки за обліками реєстрів щодо наявності у нього нерухомого майна; за обліками ДФС щодо джерел отримання прибутків та наявність відкритих рахунків; за обліками МВС щодо наявності у боржника у власності транспортних засобів; за обліками Центру зайнятості щодо намірів працевлаштування боржника, за обліками територіального управління Держгірпромнагляду про наявність у боржника великовантажних та інших технологічних засобів; за обліками Управління соціального захисту населення щодо отримання соціальних допомог; за обліками Держпродспоживслужби про наявність у боржника зареєстрованої сільськогосподарської техніки; за обліками Держгеокадастру про наявність у власності боржника земельних ділянок; за обліками Пенсійного фонду України щодо працевлаштування та отримання заробітної плати боржником; за обліками Управління Держчастотнагляду щодо наявності дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, наявності у власності, володінні чи користуванні зареєстрованої зброї, тощо.

При проведенні вказаних виконавчих дій майно боржника встановлено не було. Встановлене зареєстроване підприємство ТОВ «РЕЛ Інвестментс груп ЛТД», яке за місцем реєстрації юридичної особи відсутнє.

Однак, у відповідності до п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», самостійною підставою для повернення виконавчого листа є, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відтак Законом покладено обовязок під час здійснення виконавчого провадження вживати заходи не лише щодо встановлення майна боржника, а й, в разі потреби, місця знаходження (перебування) самого боржника, оскільки майно, на яке може бути застосовне стягнення, може перебувати із боржником або за місцем його знаходження.

Виконавцем не встановлено місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2, та відповідні заходи не вживалися.

За встановлених обставин оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасною, а тому підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги ПАТ «Родовід Банк» про визнання бездіяльності державного виконавця незаконною, суд не вважає її обґрунтованою, оскільки виконавцем неодноразово вчинялися дії у виконавчому провадженні, які відповідають вимогам Закону та його компетенції.

Керуючись ст. ст. 258-260, 268, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на бездіяльність заступника начальника виконавця Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 52687161 задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника виконавця Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 від 30 січня 2019 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 52687161.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Подані до суду матеріали виконавчого провадження ВП № 52687161 повернути до Володимир-Волинського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області для продовження виконавчих дій.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р.Вітер