Справа № 165/711/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О. Р.
Провадження № 22-ц/802/603/19 Категорія: 61 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання - Галицька І.П.,

з участю представників відповідачів - Мальованої Т.В., Корчевського В.В., Петрунів Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Еліт Сервіс», Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області, Державної казначейської служби України, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Конкурент», ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно отриманих коштів та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 16 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 04 квітня 2013 року він згідно протоколу, складеного Волинською філією ТзОВ «ТД Еліт Сервіс» став переможцем прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - магазину промислових товарів та адміністративного приміщення по АДРЕСА_1 . Вказані торги були проведені на підставі договору від 30 листопада 2012 року про надання послуг щодо організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного між ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області та Волинською філією ТзОВ «ТД Еліт Сервіс».

05 лютого 2013 року державним виконавцем ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області складено акт проведення прилюдних торгів щодо реалізації арештованого нерухомого майна, відповідно до якого його визнано переможцем цих торгів.

Грошові кошти за придбане майно у розмірі 1 075 125 грн. ним було сплачено повністю, у тому числі: згідно квитанції від 05 лютого 2013 року перераховано отримувачу коштів ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області 924 607,50 грн., як оплата за лот згідно протоколу від 08 лютого 2013 року та за квитанціями від 01 лютого 2013 року № К1/1/7 і від 11 лютого 2013 року № К1/В/54 на користь ТзОВ «ТД Еліт Сервіс» сплачено 53 756,25 грн. і 96 761,25 грн. відповідно, як гарантійний внесок та доплата винагороди згідно протоколу від 04 лютого 2013 року.

ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області з отриманих від нього 05 лютого 2013 року коштів у розмірі 924 607,50 грн., 832 063,71 грн. платіжним дорученням від 08 лютого 2013 року перерахував ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у рахунок погашення заборгованості на виконання рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 05 травня 2010 року у справі № 2-104/10 про стягнення солідарно з ТзОВ «Будсервіс ЛТД», ТзОВ «БФ «Конкурент» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 213 086,70 грн. заборгованості за кредитом. 92 460,75 грн. було зараховано з ТзОВ «Будсервіс ЛТД», як виконавчий збір за платіжним дорученням від 08 лютого 2013 року № 104, а 84,04 грн., як витрати на проведення виконавчих дій за платіжним дорученням від 08 лютого 2013 року № 106.

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року у справі № 165/810/13-ц за позовом ТзОВ «Будсервіс ЛТД» визнано недійсним протокол, свідоцтво про придбання ним нерухомого майна з прилюдних торгів та скасовано державну реєстрацію його права власності на вказане майно. Зазначене рішення набрало законної сили.

Вважає, що отримані ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області на погашення заборгованості за кредитом грошові кошти у розмірі 832 063,71 грн. підлягають стягненню з банку, оскільки він не повернув їх добровільно тоді, коли підстава, на якій кошти надійшли на рахунок стягувача згодом відпала.

Визнання прилюдних торгів недійсними відбулося з вини ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області та торгуючої організації - ТзОВ «ТД Еліт Сервіс», якому ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області від свого імені доручило відчужити нерухоме майно боржника на прилюдних торгах. Вказана обставина встановлена рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 19 листопада 2014 року і не підлягає доказуванню у розгляді указаного спору.

Внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області йому було завдано збитків на суму 243 062,29 грн., зокрема 53 756,25 грн. сплачено на рахунок торгуючої організації гарантійний внесок, 96 761,25 грн. - доплата винагороди, 92 460,75 грн. - виконавчий збір та 84,04 грн. - витрати на проведення виконавчих дій.

Такими неправомірними діями посадових осіб ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області йому була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях внаслідок залишення його сім`ї без засобів до існування. Він, придбавши з торгів нерухоме майно, витратив велику суму коштів, у тому числі отриманих у борг і в кінцевому результаті залишився без майна та грошей. Така ситуація негативно вплинула на його ділову репутацію, стан здоров`я та звичний уклад життя і потребує великих зусиль, часу та засобів до повернення належних йому коштів.

Ураховуючи наведене, просив стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його користь 832 063,71 грн. безпідставно отриманих коштів, стягнути з Державного бюджету України на його користь 243 062,29 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди шляхом безспірного списання коштів з єдиного рахунку ДКС України та стягнути з Державного бюджету України на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 100 000 грн..

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 16 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені стягувачу 22 лютого 2013 року на підставі виконавчого листа № 2-104/10, виданого 05 травня 2010 року Нововолинським міським судом Волинської області за платіжним дорученням від 08 лютого 2013 року № 104 у розмірі 832 063,71 грн..

Стягнуто з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Волинській області на користь ОСОБА_1 кошти виконавчого збору, отримані Нововолинським МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області згідно платіжного доручення від 08 лютого 2013 року № 105 у розмірі 92 460,75 грн., кошти сплаченого ОСОБА_1 гарантійного внеску у розмірі 53 756,25 грн. згідно квитанції від 01 лютого 2013 року № к1/1/7 та 96 761,25 грн. згідно квитанції від 11 лютого 2013 року К1/В/54 і 3 000 грн. моральної шкоди, всього - 243 978,25 грн..

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині стягнення коштів з банку на користь ОСОБА_1 та ухвалити у цій частині нове рішення - про відмову в позові.

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 30 серпня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було відхилено; апеляційну скаргу Державної казначейської служби України і Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області задоволено частково; апеляційну скаргу Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області задоволено. Рішення Нововолинського міського суду від 16.05.2017 в частині стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Волинській області на користь ОСОБА_1 243 978,25 грн. на відшкодування майнової та моральної шкоди та 2460 грн. судового збору скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 до Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року рішення Апеляційного суду Волинської області від 30 серпня 2017 року в даній справі в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 грошових коштів скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, Волинським апеляційним судом справа переглядається за апеляційною скаргою відповідача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» у скасованій судом касаційної інстанції частині.

У судовому засіданні представник відповідача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити, а також відшкодувати витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги.

Представник ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Представник Державної казначейської служби України і Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Крім того, представник позивача надіслав письмове клопотання, у якому зазначивши про причини неявки, висловився про можливість розгляду справи за відсутності як його, так і позивача.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає до задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині підлягає до скасування з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову в позові з таких підстав.

Задовольняючи позов щодо стягнення коштів з банку, суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти у розмірі 1 075 125 грн., сплачені ОСОБА_1 як переможцем прилюдних торгів, частина з яких - 832 063,71 грн. були перераховані ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області відповідачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як вигодонабувачу за результатами проведення прилюдних торгів, підлягають стягненню з банку на користь позивача ОСОБА_1 , оскільки внаслідок визнання вказаних прилюдних торгів недійсними, підстава на якій банк отримав грошові кошти відпала.

Проте, до таких висновків суд першої інстанції дійшов помилково, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно позовної заяви вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення грошових коштів з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» обґрунтовані частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 1212 ЦК України (т.1 а.с.4).

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Із матеріалів справи вбачається, що ВДВС Нововолинського МУЮ у Волинській області перерахував кошти ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не безпідставно, а як стягувачу у зв`язку із виконанням іншого судового рішення про стягнення заборгованості з ТзОВ «Будсервіс» ЛТД на користь банку (т.1 а.с.11-зворот).

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не був учасником прилюдних торгів, які згодом були визнані недійсними, а тому щодо нього не можуть бути застосовані положення ст.1212 ЦК України.

Правові наслідки недійсності правочину урегульовані ст.216 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

З урахуванням наведених правових норм та поданих позивачем доказів апеляційний суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 із заявлених ним вимог до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення 832 063,71 грн., як безпідставно отриманих коштів - до задоволення не підлягає.

Разом із тим, позивач не позбавлений можливості захистити своє порушене право із передбачених законом підстав.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, на зазначені обставини уваги не звернув, не врахував, що кошти після проведення прилюдних торгів за реалізоване нерухоме майно було перераховано на рахунок ВДВС, а не на рахунок ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені без належного з`ясування обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині та ухвалення нового судового рішення.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційним судом у даній справі ухвалюється нове рішення про відмову в позові ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», то у відповідності до наведених положень ЦПК України з позивача на користь банку підлягають стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги у визначених Законом України «Про судовий збір» розмірах на дату їх подання, а саме: за апеляційну скаргу 7579 грн. (110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) та за касаційну скаргу 8268 грн. (120% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви), а всього 15847 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 16 травня 2017 року в даній справі в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення грошових коштів та в частині стягнення судових витрат скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення безпідставно отриманих коштів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 15847 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот сорок сім грн.) понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді