Справа № 752/5125/19
Провадження №: 6/752/522/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва подання приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

у березні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Павлюк Н.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання останнім своїх зобов'язань за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фарватер Фінанс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 334 792,11 грн., обґрунтоване ухиленням ОСОБА_2 від виконання останнього, а також безрезультатністю вжитих заходів виконавчого провадження.

Приватний виконавець для розгляду подання не з'явився, надав заяву про розгляд останнього за його відсутності та проханням задовольнити подання.

Суд, розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що вказане подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павлюка Н.В. перебуває виконавче провадження № 57632492 щодо примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 2-4114/10 від 21.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фарватер Фінанс» заборгованості за кредитним договором (а.с. 6-9)

07.11.2018 року, керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57632492 та направлено її сторонам до відома. Так, даною постановою було зобов'язано боржника подати державному виконавцю декларацію про доходи та майно (а.с. 11-12).

Боржнику постанова про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу, яка зазначена у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1. Однак, боржник не отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, та остання повернулась за закінченням терміну зберігання (а.с. 13-17).

Незважаючи на вимогу приватного виконавця, викладену в постанові про відкриття виконавчого провадження, боржником не подано декларацію про майно та доходи у встановлений строк.

Згідно відповідей ДФС України та ПФ України боржник не отримує пенсії, проте отримує дохід від Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна школа вищої спортивної майстерності» (а.с. 35-40).

Згідно відповіді Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна школа вищої спортивної майстерності» за період з червня 2018 року по листопад 2018 року дохід боржника склав 132 122,98 грн. (а.с. 42).

Однак, враховуючи норми ч. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» та відсутність відповідної заяви стягувача приватний виконавець позбавлений можливості вернути стягнення на заробітну плату боржника.

07.11.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, однак згідно відповідей банківських установ в боржника відсутні кошти на рахунках в банках.

Постановою приватного виконавця від 07.11.2018 року накладено арешт на майно боржника в межах суми стягнення, однак, згідно відомостей електронних реєстрів у боржника відсутнє нерухоме майно, на яке можна звернути стягнення, усе нерухоме майно боржника перереєстровано на інших осіб (а.с. 25-34).

Згідно відповіді РСЦ МВС від 29.11.2018 року за боржником зареєстровано транспортні засоби, які постановою приватного виконавця від 04.12.2018 року оголошені в розшук (а.с. 47-50).

05.12.2018 року боржнику скеровано вимогу про надання транспортних засобів для опису, однак, вказана вимога залишилась без виконання та реагування.

05.12.2018 року боржнику також скеровано виклик приватного виконавця із вимогою про надання документів, однак, на виклик боржник не з'явився та документів не надав.

Згідно відповіді ГУ ДМС України в м. Києві боржник документований 21.12.2005 року паспортом громадянина У країни для виїзду за кордон.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби У країни боржник перетинав кордон України і з моменту видачі виконавчого документу 48 разів виїжджав за кордон то повертався в Україну (а.с. 51-54).

Постановою приватного виконавця від 18.02.2019 року накладено арешт на кошти боржника на рахунках в банках та скеровано до банківських установ до виконання.

Згідно отриманих в процесі виконання відповідей від банківських установ у боржника відсутні кошти на рахунках в наступних банках:

АБ «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ», АБ «УКРГАЗБАНК», АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», Акціонерний банк «Південний», АТ «А-БАНК», АТ «АБ «РАДАБАНК», АТ «АЙБОКС БАНК», АТ АКБ «АРКАДА», АТ «АКБ «КОНКОРД», АТ «АЛЬПАРІ БАНК», АТ «АЛЬТБАН», АТ «АЛЬФА-БАНК», АТ «АП БАНК», АТ «АСВІО БАНК», АТ «БАНК АВАНГАРД», АТ «БАНК АЛЬЯНС», АТ «БАНК «ГРАНТ», АТ «БАНК «ПОРТАЛ», АТ «БАНК СІЧ», АТ «БАНК ТРАСТ-КАПІТАЛ», АТ «БАНК 3/4», АТ «БТА БАНК», АТ «ВЕРНУМ БАНК», АТ «Дойче Банк ДБУ», АТ «ЄПБ», АТ «Ідея Банк», АТ «ІНГ Банк Україна», АТ «КБ «ГЛОБУС», АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ», АТ «КІБ», АТ «КОМІНВЕСТБАНК», АТ «КРЕДИТ ЄВРОПА БАНК», АТ «КРИСТАЛБАНК», АТ «МЕГАБАНК», АТ «МетаБанк», АТ «МІБ», АТ «Місто Банк», АТ «МОТОР-БАНК», АТ «ОТП БАНК», АТ «Ощадбанк», АТ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК», АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», АТ «Полтава-банк», АТ «ПРАВЕКС БАНК», АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», АТ «ПУМБ», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «РВС БАНК», АТ «СБЕРБАНК», АТ «СЕБ КОРПОРАТИВНИЙ БАНК», АТ «СІТІБАНК», АТ "»КАЙ БАНК», АТ «ТАСКОМБАНК», АТ «Український банк реконструкції та розвитку», АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК», АТ «Укрексімбанк», АТ «УКРСИББАНК», АТ «УКРСОЦБАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ «ЮНЕКС БАНК», ПАТ АКБ «Львів», ПАТ «БАНК ВОСТОК», ПАТ «БАНК ІНСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ», ПАТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», ПАТ «КБ «ФІНАНСОВА ІНЦІАТИВА», ПАТ «КРЕДОБАНК», ПАТ «МТБ БАНК», ПАТ «ОКСІ БАНК», ПАТ «Промінвестбанк», ПАТ «РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР», АТ «Полікомбанк», ПрАТ «БАНК ФАМІЛЬНИЙ2, ПАТ «КБ "АКОРДБАНК».

Отже, з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_2 з часу відкриття провадження рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок майна та доходів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органам місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України

У своєму Рішенні від 30.06.2009 троку № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України; обов'язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя. Конституційний Суд України вважає, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної силі утверджує авторитет держави як правової.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантовані статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними і нести шкоду стороні у провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід'ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції невиконання судових рішень негативно впливає на авторитет судової влади, оскільки в цьому разі не досягається кінцева мета правосуддя. Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 1-4 ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в'їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України. Враховуючи наведені норми, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України від 01.02.2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Судом встановлено, що відносно боржника ОСОБА_2 існує невиконане зобов'язання за виконавчим листом № 2-4114/10, виданим Голосіївським районним судом м. Києва 21.04.2011 року.

ОСОБА_2 викликався до виконавця, проте останній не з'являвся, будь-яких заходів щодо відшкодування боргу не вчиняв, тобто ухилявся від виконання покладених на нього зобов'язань за рішенням суду.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити подання та тимчасово обмежити у праві виїзду за межу України ОСОБА_2 до повного виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фарватер Фінанс» заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

подання приватного виконавця виконавчого округу міста Київ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до моменту виконання ним зобов'язань у ВП № 57632492 щодо примусового судового рішення згідно виконавчого листа № 2-4114/10, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 21.04.2011 року.

Виконання ухвали покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя В.С. Хоменко