Провадження № 2/369/69/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22.04.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року позивач ОСОБА_2 товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заву № б/н від 07.11.2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 19.11.2018 року має заборгованість 22 464,73 грн., яка складається з наступного: 2118,09 грн. тіло кредиту; 1120,56 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 17680,14 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1045,94 грн. штраф (процентна складова).

Тому позивач АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 464,73 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав, також подав заяви в яких просив ухвали ти по справі заочне рішення в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадження, враховуючи положення ст. ст.19,274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову,обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заву № б/н від 07.11.2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

12.08.2016 року до Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_1 який звернувся з письмовою заявою з приводу того, що 02.06.2016 року близько 09.38 год. З його банківської картки № 5168 7555 1633 9229 без його відома перераховано грошові кошти в сумі 1 800 грн.

В ході проведення перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_1 02.06.2016 року зателефонувала на його мобільний телефон жінка, яка представилась співробітником «Приват Банку» та повідомила, що йому потрібно змінити пароль його картки. В свою чергу заявник відмовився назвати їй будь-які дані та повідомив, що звернеться самостійно до найближчого відділення «Приват Банку». Приїхавши до відділення в м. Боярка йому повідомили, що з його банківської картки «Універсальна» здійснено перерахунок на імя ОСОБА_3, але номер її картки відсутній в сумі 1800 грн. Даний перерахунок був здійснений без його відома, тому він вирішив звернутись до поліції.

17 березня 2017 року внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань кримінальне провадження № 0001511 за фактом того, що невідома особа представившись працівником КБ «Приватбанк» заволоділа грошовими коштами ОСОБА_1

Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З розрахунку заборгованості наданого позивачем, вбачається що заборгованість за наданим кредитом виникла у відповідача 02.06.2016, в сумі 1872 грн., тобто в саме той день коли невідома особа представившись працівником КБ «Приватбанк» заволоділа грошовими коштами ОСОБА_1

Отже відповідач ОСОБА_1 не ініціював платежів, що зумовили виникнення заборгованості на його картковому рахунку, в систему «Приват24» не входив, свої логін, пароль, чи іншу інформацію третім особам не розголошувала, а списання коштів відбулося під час розмови по телефону з невідомою особою. Вказані обставини стороною позивача не спростовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладено, суд, приходить до висновку що, відповідач ОСОБА_1 не порушував вимог кредитного договору та в нього відсутня прострочена заборгованість перед позивачем, у звязку з чим у вимогах позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 625, 1054 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 274 -279 ЦПК України , суд, -

У Х В А Л И В:

В позові Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Дубас Т.В.