Ухвала

12 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 121/3480/13-ц

провадження № 61-23739ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Лесько А. О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

треті особи - Красногвардійська нотаріальна контора, орган опіки та піклування Ялтинської міської ради, реєстраційна служба Ялтинського міського управління юстиції

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2013 року у складі судді Цалко А. А. та рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2013 року у складі колегії суддів Руснак А. П., Кірюхіної М. А., Новікова Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи - Красногвардійська нотаріальна контора, орган опіки та піклування Ялтинської міської ради, реєстраційна служба Ялтинського міського управління юстиції, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна та скасування державної реєстрації права власності на квартиру.

Позовна заява мотивована тим, що 12 березня 1998 року на Запорізькій товарній біржі «Торг-Інвест» між ОСОБА_6 та ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_9 (її мати ) та ОСОБА_10 (її рідний брат), які в свою чергу діяли від свого імені та від її імені, як неповнолітньої, та її братів, укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Спірний договір був укладений з порушенням діючого на той час законодавства, без волевиявлення продавців, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не видавали довіреності на продаж квартири. Крім того, орган опіки та піклування Ялтинського виконкому не надавав згоди на складання спірного договору, цей договір не був засвідчений нотаріально.

Оскільки зазначений договір порушує її право як власника квартири, позивач просила визнати його недійсним та витребувати цю квартиру у добросовісного набувача - ОСОБА_5 та передати спірну квартиру їй як власниці.

Рішенням Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2013 року рішення Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 23 жовтня 2013 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на застосування позовної давності як підставу відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу. В решті рішення залишено без змін.

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2014 року відкрито касаційне провадження в зазначеній справі та витребувано з Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим цивільну справу № 121/3480/13-ц.

Вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2014 року не виконано, справу до суду не направлено через тимчасову окупацію частини території України, що унеможливлює розгляд цієї справи судом касаційної інстанції.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У травні 2018 року зазначену касаційну скаргу передано до Верховного Суду, проте відсутність судової справи унеможливлює її розгляд касаційним судом.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року до Апеляційного суду міста Києва направлено копії матеріалів касаційного провадження № 61-23739ск18 у справі № 121/3480/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи - Красногвардійська нотаріальна контора, орган опіки та піклування Ялтинської міської ради, реєстраційна служба Ялтинського міського управління юстиції, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, для визначення підсудності щодо розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи - Красногвардійська нотаріальна контора, орган опіки та піклування Ялтинської міської ради, реєстраційна служба Ялтинського міського управління юстиції, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна та скасування державної реєстрації права власності на квартиру, відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що матеріали справи знаходяться на тимчасово окупованій території України і не можуть бути надані на розгляд до Верховного Суду для розгляду касаційної скарги по суті. Інші документи до матеріалів справи не надавались. Наявних матеріалів недостатньо для відновлення втраченого судового провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачено у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Згідно з частиною третьою, четвертою статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів. Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

За таких обставин, з урахуванням того, що судове провадження у справі втрачене і неможливий розгляд касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відкрите ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2014 року касаційне провадження підлягає закриттю.

При цьому учасникам справи роз'яснюється, що у зв'язку з неможливістю відновити втрачене судове провадження у повному обсязі, вони не позбавлені можливості повторно звернутися до суду першої інстанції у загальному порядку.

Керуючись статтями 401, 415, 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 121/3480/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи - Красногвардійська нотаріальна контора, орган опіки та піклування Ялтинської міської ради, реєстраційна служба Ялтинського міського управління юстиції, закрити.

Роз'яснити учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою до суду за наявності необхідних документів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю.Мартєв

С. П.Штелик