Справа № 523/5026/19
Провадження №2/523/2839/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 09.06.1990р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу вони сумісно придбали квартиру АДРЕСА_1 . Вирішити питання про поділ майна в добровільному порядку сторони не можуть. Тому позивач звернувся з позовом та просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину даної квартири в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Відповідачка надала суду відзив на позов, згідно якого вимоги визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що сторони з 09.06.1990р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу вони сумісно придбали квартиру АДРЕСА_1 .

Факт придбання вказаного майна сторонами під час шлюбу підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та договору про купівлю-продажу зазначеної квартири.

Доказів того, що вказане майно було придбане одним з подружжя за власні кошти суду не надано.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку(доходу).

Згідно з ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, з урахуванням положень ст.61 ч.1 Сімейного кодексу України, квартира АДРЕСА_1 була придбана за час шлюбу сторін, та є об`єктом права їх спільної сумісної власності.

Згідно зі ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, та за змістом ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, законом.

У відповідності до даної норми кожен із сторін має право на 1/2 частку цього майна.

Крім того, згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачкою, а також те, що дане майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , суд вважає, що його слід поділити, визнавши, в межах позовних вимог, за позивачем Ѕ частину зазначеної квартири.

Також, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, суд вважає, що 50 відсотків судового збору в розмірі 1358,79грн. слід повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.57,60-63,69,70,71 СК України, ст.ст.267,368,372 ЦК України, ст.ст.141,264,265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 44,8м2, житловою площею 30,8м2, в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в місті Одесі, Одеської області(, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, буд.6) повернути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), 50 відсотків судового збору в розмірі 1358,79грн., сплаченого на рахунок НОМЕР_2, МФО 899998, відповідно до квитанції №19767200 від 07 березня 2019р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначення строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.04.2019р.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя