ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/4016/17 Головуючий суддя І інстанції Пілюгіна О. М.
Провадження № 22-ц/818/2025/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із відносин спадкуання
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.,

суддів колегії: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2019 року, постановлену у складі судді Пілюгіної О.М., по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Пісочинської селищної рада Харківського району Харківської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Пісочинської селищної рада Харківського району Харківської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2019 року залишено без розгляду позов ОСОБА_3 до Пісочинської селищної рада Харківського району Харківської області, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, оскільки при її постановленні було порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначено, що її не було належним чином повідомлено про судове засідання, призначене на 16.01.2019. Послалась на те, що дізналась про судове засідання випадково. Вказала, що відповідно до змін у законодавстві її представник, який не має статусу адвоката, не мав більше повноважень для представлення її інтересів у суді, що стало підставою для звернення до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи для пошуку адвоката, що є її конституційним правом.

Представником ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_8 було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить останню залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Вказано, що апеляційна скарга є необґрунтованою. Зазначено, що у судове засідання, призначене на 27.11.2018 позивач та її представник не зявились. Доказів поважності причин неявки представника позивача суду надано не було. Вказано, що звернення до суду з заявою про відкладення розгляду справи, призначеного на 16.01.2019, свідчить про належне повідомлення ОСОБА_3 про вказане судове засідання.

ОСОБА_5 також скористалась правом на подачу відзиву, в якому просить останню залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

На обґрунтування відзиву навела доводи аналогічні тим, що містяться у відзиві представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Нормою п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції визначено порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач подала до суду позовну заяву до відповідача та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину домоволодіння за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вулиця Весела, 35.

Позивач та її представник ОСОБА_9 в судові засідання призначені 27 листопада 2018 року та повторно 16 січня 2019 року не зявились, про день та час розгляду справи сповіщались своєчасно та належним чином.

Позивач причини неявки суду не повідомила, представник позивача просив відкласти розгляд справи призначений на 27 листопада 2018 року посилаючись на те, що не може прийняти участь у судовому засіданні у звязку із поганим самопочуттям, що викликане хворобою, доказів на підтвердження вказаних обставин не надав.

Позивач просила відкласти розгляд справи призначений на 16 січня 2019 року у звязку із необхідністю укладання угоди з іншим адвокатом.

Представник відповідача та треті особи в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи сповіщались своєчасно та належним чином.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції вказав, що позивач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи не зявилася у судове засідання 27 листопада 2018 року та повторно 16 січня 2019 року та від неї чи її представника не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, при цьому також враховував, що позивач та її представник своєчасно та належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, позивач не повідомила причини неявки в судове засідання 27.11.2018, представник не надав доказів на підтвердження його хвороби, а причини повторної неявки позивача в судове засідання 16 січня 2019 року суд поважними не визнав, оскільки позивач в період з 27 листопада 2018 року по 16 січня 2019 року обєктивно мала достатньо часу для вирішення питання щодо представництва її інтересів в суді.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Порядок вручення судових повісток регламентовано статтею 130 ЦПК України, за якою у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сімї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи.

Якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду.

Особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Про судове засідання, призначене на 27.11.2018 ОСОБА_3 була повідомлена належним чином, про що свідчить її підпис у розписці про повідомлення дати та місця судового засідання (т. 1 а. с. 232).

Згідно журналу судового засідання від 27.11.2018 у розгляді справи за клопотанням представника позивача було оголошено перерву до 16.01.2019 (т. 2 а. с. 1).

Як вбачається з матеріалів справи, судову повістку про виклик ОСОБА_3 у судове засідання, призначене на 16.01.2019, було повернуто без вручення адресату за закінченням терміну зберігання, що не може вважатись належним повідомленням позивача про дату, час і місце судового засідання з урахуванням норми ст. 130 ЦПК України (т. 2 а. с. 8-9).

В матеріалах справи є телефонограма, з якою вбачається, що ОСОБА_3 об 11 год 25 хв. зателефонувала до суду першої інстанції і повідомила, що у звязку з неможливістю її представника за довіреністю продовжувати представництво її інтересів у судовому засіданні, для реалізації свого права на професійну правничу допомогу вона просить суд надати час для укладення договору з іншим адвокатом та на цій підставі відкласти розгляд справи на іншу дату (а.с. 11 т.2).

Як пояснила позивач, вона не отримала судову повістку на 16.01.2019р. і випадково дізналася про вказане судове засідання із інформації на сайті суду в день вказаного засідання. Оскільки вона не змогла на той час знайти собі представника, вона не змога зявитися в судове засідання 26.01.2019 про що завчасно повідомила суд.

З огляду на перший такий випадок, колегія суддів не вбачає у даному випадку зловживання процесуальним правом з боку позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані: зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою.

За правилами частин 1 та 2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, що закріплено у п. 2 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції був зобовязаний забезпечити учаснику справи реалізацію права на рівний доступ до суду, у тому числі, права на професійну правничу допомогу, оскільки інші учасники справи буди представлені кваліфікованим фахівцями у галузі права.

Вказане дає підстави для висновку, що неявка ОСОБА_3 у судове засідання, призначене на 27.11.2018, була єдиною неявкою належним чином повідомленого позивача, та не свідчила про втрату у неї процесуального інтересу до розгляду справи.

Тому, за відсутності повторності неявки, висновок суду про необхідність залишити позов без розгляду не відповідає п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є передчасним та належно не обґрунтованим.

З огляду на те, що суд порушив наведені норми процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції та направляє справу до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2019 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 квітня 2019 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина.

Судді колегії ОСОБА_1.

ОСОБА_2.