Ухвала

19 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 241/5052/17

провадження № 61-7340ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення незаконно привласнених коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») та просив суд визнати дії відповідача протиправними; розірвати договір від 04 лютого 2014 року № SAMDNWFD000 з 04 липня 2017 року; стягнути з відповідача: грошовий вклад в розмірі 1 000,00 дол. США (еквівалент - 25 690,00 грн), суму за нарахованими відсотками в розмірі 351,17 дол. США (еквівалент - 9 021,56 грн), штраф за кожен день прострочення у розмірі 1 відсотка з простроченої суми в розмірі 2 269,97 дол. США (еквівалент - 58 315,53 грн) та 50 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 21 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2019 року рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 21 серпня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову АТ КБ «ПриватБанк» в поверненні ОСОБА_1 суми депозитного вкладу за договором від 04 лютого 2014 року № SAMDNWFD000 «Стандарт» з нарахованими відсотками.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 депозитний вклад за договором від 04 лютого 2014 року № SAMDNWFD000 «Стандарт» в сумі 1 000,00 дол. США, відсотки за період з 04 лютого 2014 року до 04 липня 2014 року в сумі 303,16 дол. США.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмолено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у сумі 3 200,00 грн.

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2019 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи,ціну позову, яка не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,значення справи для сторін і суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судове рішення, яке оскаржується, прийняте у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення незаконно привласнених коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв