Справа № 515/628/19
Провадження № 2/515/1246/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

16 квітня 2019 року. Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до старшого державного ви- конавця Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіа- льного управління юстиції в Одеській області Лісецької Анастасії Валеріївни

про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Ковпака О.В. пред`явив цивільний позов до старшого державного виконавця Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Лісецької А.В. про зня- ття арешту, посилаючись на наступні обставини.

У провадженні ст. державного виконавця Лісецької А.В. перебуває виконавче провадження № 7960102 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2274 від 24.10.2005 р. про стяг- нення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомі- сячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.09.2005 р. Постановою ст. державного виконавця Лісецької А.В. від 11.06.2018 р. накладено арешт на майно у межах суми заборгованості по аліментам в розмірі 64806,24 грн. 21 березня 2019 року він звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття арешту з майна у зв`язку з погашен- ням періодичних платежів, однак у задоволенні його заяви було відмовлено, чим порушено його права щодо розпорядження майном, власником якого він є.

Проте у відкритті провадження у справі за зазначеним позовом слід відмовити з наступних підстав.

В силу ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи за- конних інтересів.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.18 ЗУ«Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опеча- тувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому за- конодавством порядку.

Як передбачено ч.ч.1-3 ст.56 ЗУ«Про виконавче провадження», арешт майна боржника засто- совується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника наклада- ється державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагоро- ди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Постановою старшого державного виконавця Лісецької А.В. у виконавчому провадженні ВП № 7960103 від 11.06.2018 р. про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, накладено арешт на все нерухоме майно що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, основ- ної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 64806,24 грн.

З повідомлення начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служ- би Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 21.03.2019 р. слідує, що станом на 01.03.2019 р. заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів відсутня.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено ст.59 ЗУ«Про вико- навче провадження», згідно якої, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно

і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття аре- шту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з пос- тановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо під- порядкований державний виконавець.

Таким чином, за змістом ст.59 ЗУ«Про виконавче провадження» до суду з позовом про знят- тя арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є влас- ником, чи претендує на таке майно.

Згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухвале- ного відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як роз`яснено в п.п.1-2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгля- ду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 р. № 5 «Про судову практику в справах про знят- тя арешту з майна», в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у по- зовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розгля- даються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відпо- відного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід роз- глядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Позивач, як сторона виконавчого провадження (боржник), має право на звернення до суду із відповідною скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ор- гану державної виконавчої служби відповідно до вимог ст.ст.447, 448 ЦПК України, а не в поряд- ку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у спра- ві, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.186 ч.1 п.1, 258-260, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Лісецької Анастасії Ва- леріївни про зняття арешту.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право звернутися до суду із відповідною скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служ- би, відповідно до вимог ст.ст.447, 448 ЦПК України.

Ухвалу суду про відмову у відкритті провадження у справі не пізніше наступного дня після її постановлення з доданими до неї позовними матеріалами надіслати позивачу.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її пос- тановлення.

Суддя Тимошенко