справа № 489/1907/19
провадження №2-з/489/7/19
УХВАЛА

Іменем України

21 квітня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву Миколаївської місцевої прокуратури № 2 про забезпечення позову Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Миколаївська районна державна адміністрація Миколаївської області про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості,

встановив:

Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості.

Питання про відкриття провадження у цивільній справі поки що не вирішено, оскільки зроблені відповідні записи щодо реєстрації місця проживання відповідача.

19.04.2019 прокуратурою подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 133,73 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, про яке у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про право власності на нього ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - № 101; номер запису про право власності - 2113071; дата державної реєстрації - 27.06.2017); заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна; заборонити Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна, вчиняти інші дії правочини щодо нього, а також проведення в ньому будь-яких будівельних робіт.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову, за наявності державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на самочинно збудований об`єкт нерухомості, наддасть відповідачу можливість розпорядитись об`єктом нерухомості на власний розсуд, у тому числі - відчужити іншим особам, що фактично ускладнить реальне виконання рішення суду щодо знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості та поновлення інтересів територіальної громади міста.

Також зазначено, що будівництво вказаної торговельної споруди здійснено ОСОБА_1 за відсутності дозвільних документів, а земельна ділянка під нею використовується за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів.

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, у даному випадку держави, від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. В рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Згідно частини 1 статі 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що прокуратурою заявлено позов в інтересах держави в особі територіальної громади, який обґрунтовано самочинним будівництвом відповідачем торговельної споруди за відсутності дозвільних документів на земельній ділянці за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, правомірність зведення якої оскаржується в суді. Заявлений прокуратурою захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, прокуратурою викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені позивачем підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, а обраний позивачем вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Миколаївської місцевої прокуратури № 2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 133,73 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, про яке у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про право власності на нього ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - № 101; номер запису про право власності - 2113071; дата державної реєстрації - 27.06.2017);

Заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно. Здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, про яке у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про право власності на нього ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - № 101; номер запису про право власності - 2113071; дата державної реєстрації - 27.06.2017);

Заборонити Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об`єктів нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на відчуження об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, про яке у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про право власності на нього ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - № 101; номер запису про право власності - 2113071; дата державної реєстрації - 27.06.2017), а також вчиняти інші дії правочини щодо цього нерухомого майна та проводити в ньому будь-яких будівельних робіт.

Встановити, що заходи забезпечення позову прокурора Миколаївської області в інтересах держави, передбачені цією ухвалою, діють до розгляду справи по суті.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам, для виконання.

На підставі частини 1 статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В.Коваленко