Справа № 536/1983/18
18 березня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Колотієвського О.О.
за участю секретаря Коваль В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
ВСТАНОВИВ:
28 листопада 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями в с. Мала Кохнівка вул. Спортивна, 6 Кременчуцького району Полтавської області згідно договору купівлі-продажу від 07.05.2007 року.
В будинку зареєстрований її син ОСОБА_2, однак вже 9 років в ньому не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в будинку немає, знятися з реєстраційного обліку добровільно не бажає, чим перешкоджає їй повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи тим самим її права та інтереси.
На підставі викладеного, позивач просила суд ухвалити рішення, яким: визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме, будинком № 6 по вул. Спортивній в с. Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті. Заяви про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Суд, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_3 належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями в с. Мала Кохнівка вул. Спортивна, 6 Кременчуцького району Полтавської області відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 07 травня 2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за №1117 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2018 року, індексний номер 116650122.
Згідно довідки Виконавчого комітету Потоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.11.2018 року №26-02/2016 до складу сімї ОСОБА_1, яка проживає і зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 входить її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно акту від 23 листопада 2018 року, складеного депутатом сільської ради ОСОБА_5 в присутності власника житла ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, але не проживає більше 9 років.
Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає. Такими діями він порушує право позивача щодо користування та розпорядження належним їй майном.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні
Згідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.
Керуючись Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 ст. 1 про захист власності - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Стаття 72 ЖК України встановлює, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає більше 9 років, обов'язків щодо утримання житла не виконує, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявив.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: вул. Спортивна, 6 с. Мала Кохнівка Кременчуцького району Полтавської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. О. Колотієвський