Справа № 314/1246/19
Провадження № 2/314/676/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №314/1246/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 до Вільнянського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, у якій він просить стягнути з його батька ОСОБА_2 аліменти на період навчання в розмірі 1000 грн. щомісяця.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є сином відповідача. З вересня 2018 по теперішній час ОСОБА_1 навчається у Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей автотранспорту» та бажає здобути спеціальність «слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів, водій автотранспортних засобів категорії «В» і «С». Навчання потребує значних матеріальних витрат, але батько надавати кошти добровільно не бажає, тому ОСОБА_1 змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача надала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без позивача та його представника. На позовних вимогах наполягають, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі.

Суд, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС № 088035, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області від 21.02.2001 ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, який народився 09.02.2001.

Також встановлено, що відповідно до довідки № 06-28/201 від 20.02.2019 позивач навчається в Державному навчальному закладі «Запорізький професійний ліцей автотранспорту» з 03.09.208 за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, водій автотранспортних засобів категорії «В» і «С». Учень навчається на 1 курсі за денною формою навчання та закінчує навчання 15.11.2019.

Навчання потребує значних матеріальних витрат, але батько надавати кошти добровільно не бажає, тому ОСОБА_1 змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 1853 гривні.

Відтак, ставка судового збору за подання до суду заяви, зокрема про стягнення аліментів становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 768,40 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 % суми судового збору, яка підлягає стягненню, тобто 768,40:2=384,20 грн., іншу частину компенсувати за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 10, 18, 81, 141.142, 200, 206, 259, 263-265, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) аліменти на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 18.03.2019 року (дня предявлення позову) і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) судові витрати у сумі 384,20 грн. на користь держави.

Допустити негайне виконання в межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

15.04.2019