Справа № 428/4451/19
Провадження №2-о/428/403/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі :

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті особи в певний час, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим, що 11.11.2018 року помер батько заявника ОСОБА_2, 23.02.1956р.н. Звернувшись до Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Луганській області із заявою про державну реєстрацію смерті ОСОБА_2, заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, з причини того, що медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території, а тому викликають сумнів їх легітимність. Тому, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою і просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, 23.02.1956р.н., який помер 11.11.2018 року в м. Брянка Луганської області, Україна.

Заявник у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в заяві зазначив прохання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорту громадянина України серії ЕМ № 843907, виданого Брянківським МВ УМВС України в Луганській області від 14.03.2001р., ОСОБА_2 народився 23.02.1956р. у с. Голяківка Мглинського району Брянської області та з 18.08.1986р. зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №186 від 12.11.2018, довідки про причину смерті до форми №106/у №186, виданих ДУ «Брянківська центральна міська багатопрофільна лікарня» ЛНР, ОСОБА_2, 23.02.1956р.н. помер 11.11.2018р. у м. Брянка Луганської області. Відповідно до копії листа Луганського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 18.03.2019р. №239/17.1-31, вказаний відділ повідомив ОСОБА_1 про те, що рішення суду про встановлення факту смерті є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі медичних документів, оформлених медичними закладами на території непідконтрольній українській владі.

Суд враховує, що м. Брянка Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст.317 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ОСОБА_2, 23.02.1956р.н., помер 11.11.2018р. у м. Брянка Луганської області, Україна.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 315, 317, 319, 352, 354, 430 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Луганський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті особи в певний час, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії ЕМ № 843907, який помер 11 листопада 2018 року у м. Брянка Луганської області, Україна.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Розяснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя