Дата документу 16.04.2019 Справа № 310/8955/17
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 310/8955/17Головуючий у 1-й інстанції Черткова Н.І.
Пр. № 22-ц/807/1726/19Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року провадження по справі закрито, на підставі ч. 1 ст. 255 ЦПК України, з посиланням на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та повідомлено позивача, що юрисдикція розгляду вказаної цивільної справи віднесена до компетентних судових органів Королівства Норвегія.

На зазначену ухвалу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу. Зазначає, що з ухвалою суду не погоджується, вважає її передчасною, постановленою судом першої інстанції помилково, через неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи; посилається на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи, а також суттєві порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказану ухвалу скасувати, та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає також, що суд для ознайомлення та формування думки з приводу заявленого клопотання про закриття провадження оголосив перерву лише на 10 хвилин, чим порушив принцип змагальності сторін.

До того ж, на даний час позивачем готується апеляційна скарга на рішення міського суду Осло від 04.01.2019 року, яке на даний час не набрало чинності та не визнано на території України у відповідності до чинного законодавства, а також перевіряється інформація щодо існування міжнародного розшуку у відношенні позивача.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників процесу,перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_5 ОСОБА_6 заявлено клопотання про закриття провадження по вказаній цивільній справі.

Так, закриваючі провадження по справі суд першої інстанції посилався на ч.1 ст. 255 ЦПК України зазначивши при цьому, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судова колегія не погоджується з ухвалою суду першої інстанції з огляду на таке.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Перелік підстав для закриття провадження визначений у ст.255 ЦПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Положення даної норми застосовуються судом в тому випадку, коли після відкриття провадження по справі буде встановлено, що справа не належить до юрисдикції суду (непідвідомча суду).

Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Із змісту позовної заяви та долучених до неї письмових доказів вбачається, що спір виник з сімейних правовідносин.

Отже, висновок суду першої інстанції є неправильним.

Наслідки закриття провадження у справі закріплено в статті 256 ЦПК України, згідно з частиною 1 якої, у разі закриття провадження у справі з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Колегія суддів вважає необхідним звернути увагу, що у статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

ОСОБА_7 Верховного Суду зазначає, що за вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З поділу системи судів загальної юрисдикції за принципом спеціалізації пов'язане поняття цивільної юрисдикції, яку розуміють як компетенцію суду вирішувати справи в порядку цивільного судочинства.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їхнього відання законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

В порушення вищезазначеного, суд першої інстанції дійшовши висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тобто судочинства що визначається з урахуванням суб'єктного складу правовідносин, предмету спору та характеру спірних матеріальних правовідносин, зазначив в ухвалі про віднесення розгляду цієї справи до судових органів Королівства Норвегія, тобто підсудності в розумінні як територіальної.

За таких обставин ухвалу належить скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року про закриття провадження у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 19 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: