Справа № 738/464/19
№ провадження 2/738/200/2019
І М Е H Е М У К Р А Ї H И
18 квітня 2019 року місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi головуючого суддi ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання Зубкович Н.Ф., pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
У березні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 15 січня 2014 року ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 20 лютого 2019 року утворилась заборгованість у сумі 127791,12 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати, понесені при зверненні до суду.
Представник позивача у судове засідання не зявився, просив здійснити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних, справу розглянути без його участі.
Дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не пiдлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Згідно з положеннями статті 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Судом встановлено, що 15 січня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг, який складається із підписаної відповідачем ОСОБА_3, ОСОБА_4 і Правил надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті банку www.privatbank.ua, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримав кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 9-25).
Відповідно до п.2.1.1.5.5 ОСОБА_4 та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість по Кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 ОСОБА_4 та правил надання банківських послуг при порушенні Позичальником строків по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.
Уклавши з позивачем договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_2 порушував зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості.
Згідно з Розрахунком заборгованості станом на 20 лютого 2019 року відповідач має заборгованість у сумі 132873,52 грн., в тому числі: 1791,00 заборгованість за кредитом, 126299,75 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4782,77 грн. заборгованість за пенею та комісією. Позивач просить стягнути 1277791,12 грн. яка складається з 1791,00-заборгованості за кредитом та 126000,12 заборгованості за відсотками за період з 15 січня 2014 року по 01 лютого 2019 року (а.с. 6-8).
Відповідно до п.1.1 Статуту АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 40-41).
Відповідач не заперечував вірність розрахунку заборгованості, здійсненої позивачем, свого розрахунку заборгованості та доказів необґрунтованості розрахунку заборгованості, здійсненої позивачем не надав.
Заява відповідача про застосування до спірних правовідносин спливу позовної давності та відмову у задоволенні позову з цієї підстави підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень частини 1 статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до положень частини 1 статі 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
За приписами статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною 1 статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.
Згідно з положенням частини 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Частина 1 статті 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підтвердження позовних вимог позивачем надано Розрахунок заборгованості відповідача, який містить відомості про зняття відповідачем коштів з картки та її поповнення та згідно з яким 28 квітня 2015 року відповідач здійснив останню сплату за наданим кредитом на суму 9,66 грн. (зворотна сторона а.с. 6), а тому трирічний строк позовної давності сплинув 28 квітня 2018 року.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою 05 березня 2019 року, тобто з пропуском строку загальної позовної давності.
У пункті 1.1.7.31 ОСОБА_4 і правил надання банківських послуг вказано, що строк позовної давності стосовно вимог банку по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку становить 50 років.
Однак, умови, в яких установлено збільшену позовну давність, не містять підпису позичальника, а відтак ці умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності.
Аналогічний висновок викладений судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 1 липня 2015 року у справі № 6-757цс15, який відповідно до положень частини 4 статі 263 ЦПК України повинен враховувати суд.
Відповідно до положень частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору і має заборгованість перед позивачем, проте предявляючи даний позов, позивач пропустив строк позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у звязку із пропуском позивачем позовної давності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 253, 257, 267, 261 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77-82, 263-265 ЦПК України, суд
У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) до ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про стягнення заборгованості відмовити.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.
Суддя О.Я. Парфененко