Справа № 346/643/19
Провадження № 2/346/955/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі: головуючого судді: П'ятковського В. І.
за участю секретаря: Іванишин Х. І.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом, посилається на те, що вона є власником житлового будинку № 46 по вул. Грушевського в с. Лісний Хлібичин, Коломийського району Івано-Франківської області.
У вказаному будинку крім неї зареєстрований також її син ОСОБА_3 і ОСОБА_4, який більше року в будинку не проживає.
Зазначає, що відповідач є громадянином ОСОБА_5 Федерації, певний час проживав із нею у цивільному шлюбі, однак сімейні стосунки не склались і в грудні 2017 року ОСОБА_4 залишив будинок, виїхавши в Росію, де зараз і проживає.
Вказує, що відповідач не бере участі в оплаті комунальних послуг та інших витратах на утримання будинку, будь-які його особисті речі в даному житлі відсутні, місце його перебування не відоме, жодних засобів зв»язку з ним немає.
Реєстрація відповідача у вказаному будинку позбавляє її, як власника, права в повній мірі володіти своїм майном.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації у вищевказаному будинку, не цікавиться цим житлом, не допомагає в його утриманні і вказане житло не є для нього таким, що необхідне для проживання, то просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом.
В судове засідання позивач не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання також не з»явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце слухання справи належно повідомлявся в установленому законом порядку.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Взявши до уваги заяву позивачки, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи із наступного.
Як видно із досліджених письмових доказів, позивачці на праві власності належить житловий будинок № 46 по вул. Грушевського в с. Лісний Хлібичин Івано-Франківської області. Наведене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57171164 від 12 квітня 2016 року.
Згідно даних паспорта відповідача, його місце проживання з 27 вересня 2016 року. зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_1
Із відомостей актів від 25 липня 2018 року та 30 січня 2019 року складених комісією у складі голови Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району та депутатів сільської ради, а також двох жителів села, вбачається підтвердження посилання позивачки проте, що відповідач по місцю реєстрації не проживає з грудня 2017 року.
В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності по місцю реєстрації, без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що оскільки реєстрація відповідача у житловому будинку порушує право позивачки, як власника житла на розпорядження своїм майном у повному обсязі, а будинок в якому відповідач продовжує бути зареєстрованим покинутий ним добровільно і з того часу пройшло більше одного року, то суд вважає за можливе позов задовольнити.
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 264, 265, 268, 280-285, 354, 355 ЦПК України суд,
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житловим будинком по вул. Грушевського, 46 в с. Лісний Хлібични, Коломийського району Івано-Франківської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 19 квітня 2018 року.
Суддя П'ятковський В. І.