Справа № 569/9376/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Гордійчук І.О.,

секретар судового засідання Михайленко О.С.,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області звернулась ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2

Свої позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюб існує наразі формально, від шлюбу дітей не мають.

Ухвалою суду від 01.06.208 року прийнято справу до розгляду та відкрито загальне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 06.09.2018 року надано сторонам строк на примирення тривалістю 6 місяців.

Ухвалою суду від 28.02.2019 року провадження по справі поновлено у звязку із закінченням строку на примирення.

Ухвалою суду від 06.03.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що бажає зберегти шлюб, однак, оскільки це не можливо не заперечив проти задоволення позову та розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про одруження, серія І-ГЮ №079651, виданого 22.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрували шлюб 22.07.2012 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_2, дружині ОСОБА_1.

Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися, однак відповідач заперечує проти розірвання шлюбу.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідач заперечує проти задоволення позову, проте, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам позивача, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір.

Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також враховуючи, що з представлених суду відомостей у сторін відсутні неповнолітні діти, та те, що між сторонами на даний час відсутній спір щодо майна, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України, та не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати повязані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 701 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський Рівненської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, адреса проживання: індекс 33000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2, адреса проживання: індекс 33000, АДРЕСА_2

Повний текст судового рішення складено 19.04.2019 року.

Суддя І.О.Гордійчук