Справа № 615/52/19
Провадження № 2/615/5/19
18 березня 2019 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Товстолужського О.В.,
при секретареві Неділько І.О.,
за участю представника служби у справах дітей ОСОБА_1,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,
08.01.2019 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла цивільна справа за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Валківської районної державної адміністрації Харківської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.
- звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: житловий будинок загальною площею 389,6 кв.м., жила площа - 168,9 кв.м., та земельну ділянку 0,26 га для будівництва та обслуговування земельної ділянки, 0,01 га - для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Сніжків, пров. Польовий, 1-А, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом).
- виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, з житлового будинку загальною площею 389,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Сніжків, пров. Польовий, 1-А.
Представник позивача в судове засідання не зявився, проте надав заяву, в якій прохав розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує.
Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені належним чином, що підтверджується оголошенням на веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суду не повідомили, відзив не надали, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Представник третьої особи у судовому засіданні просив суд ухвалити рішення, з урахуванням всіх обставин справи.
Суд, вислухавши представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
В частині першій ст. 575 ЦК України зазначено, що одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Статтею 590 ЦК України закріплено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
У п. 7.1.6. іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання Іпотекодавцем зобовязань за цим договором, атакож інших обовязків іпотекодавця, іпотекодержатель має право отримати задоволення своїх вимог з вартості предмета іпотеки.
Згідно із ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та п. 9.1. Іпотечного договору, передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або переходу до іпотеко держателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання по кредитному договору.
Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
Крім того, позивач вимагає виселити відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з домоволодіння за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Сніжків, пров. Польовий, 1-А.
Згідно довідки №02-28/32 наданої Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області від 18.01.2019 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але фактично не проживають.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 займають приміщення домоволодіння за адресою: пров. Польовий, буд. 1-А, с. Сніжків, Валківського району, Харківської області, суду не надано.
Таким чином, підстав для задоволення вимог в частині виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з вищезазначеного домоволодіння не вбачається.
Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII, який опубліковано 07.06.2014 року, протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.
З договору про іпотечний кредит витікає, що кредит видавався в іноземній валюті у розмірі 121664,00 доларів США, та жила площа будинку становить 168,9 кв.м.(а.с.7).
Таким чином, на дані правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року № 1304-VII.
Керуючись ст. ст. 200, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,
Позов - задовольнити частково.
В частині виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового будинку загальною площею 389,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Сніжків, пров. Польовий, 1-А - відмовити
Відстрочити виконання рішення до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Повний текст рішення складено 27 березня 2019 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області.
Суддя О.В. Товстолужський