ПОСТАНОВА

Іменем України

18 квітня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/7554/18

провадження № 22-ц/4809/733/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

учасники справи:

позивач Дочірнє підприємство «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтової академії»,

відповідач ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 січня 2019 року за участі судді Павелко І.Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року Дочірнє підприємство «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтової академії» (далі - ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА») звернулося до суду із позовом, про стягнення грошових коштів з ОСОБА_4.

В обґрунтування позову зазначило, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачу за період з жовтня 2013 року по жовтень 2018 року було надано послуги з централізованого теплопостачання за вказаною адресою, але він зобовязання щодо своєчасності сплати за отримані послуги належним чином не виконує.

В зв'язку з чим, підприємство просило стягнути борг за отримання послуг з централізованого теплопостачання, який станом на 01 жовтня 2018 року складає 27 259,39 грн.; три проценти річних - 1 634,82 грн; індекс інфляції - 6 876,00 грн; пеню - 8 705,82 грн, а всього 44 476,03 грн та судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 січня 2019 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за надані послуги з теплопостачання, три проценти річних, інфляційні втрати, пеню та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

ОСОБА_4 звернувся в суд з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи відповідача мотивовані тим, що судом безпідставно не було взято до уваги те, що належну йому квартиру було відєднано від системи внутрішньо будинкової системи центрального опалення з 10 жовтня 2006 року, а відтак правовідносини між ним та ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» припинені, у звязку з чим відсутні підстави для стягнення з нього заборгованості за послуги з теплопостачання.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» просить відхилити апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення залишити без змін. Вважає, що суд обґрунтовано визначився з характером спірних правовідносин і правильно вирішив справу.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Відповідачу ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Між ним та позивачем ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» письмовий договір про надання послуг з централізованого теплопостачання зазначеної квартири не укладався, але, оскільки відповідач користувався послугами теплопостачання, що підтверджується відкриттям особового рахунку № 724000510 у звязку з чим між сторонами склалися фактичні договірні відносини.

Згідно довідки, виданої ЖЕО № 3 Міської ради м. Кропивницького у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані дві особи (а.с. 8).

За період з жовтня 2013 року по квітень 2018 року включно відповідачу було надано послугу з централізованого теплопостачання за вказаною вище адресою на суму 27 259,39 грн, за яку сплачено не було. Тому, станом на 1 жовтня 2018 року за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за надані послуги централізованого теплопостачання в сумі 27 259,39 грн, що підтверджується розрахунком про заборгованість по сплаті за теплову енергію (а.с. 4).

Зважаючи на викладене суд зазначив, що оскільки відповідач не виконав обовязку по сплаті послуг з теплопостачання, то є всі підстави для задоволення позову.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20, ч.ч. 1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Звертаючись до суду з позовом, ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» зазначило, що відповідач, отримуючи послуги з централізованого опалення, не оплачує їх.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 зазначає, що належна йому квартира відключена від централізованого опалення ще у жовтні 2006 року і тому відсутні підстави для задоволення позову.

Пунктом 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі - Правила) передбачено, що споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2005 № 4 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (надалі - Порядок), який містить в собі імперативні норми, тобто норми, що не допускають будь - яких відхилень від вичерпного переліку прав і обов'язків тих чи інших суб'єктів.

Відповідно до п. 1.2. Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж.

Згідно п. 2.1. Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Комісія після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

Згідно п. п. 2.6, 2.7 Порядку, по закінченні робіт складається акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Таким чином, єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є дозвіл Комісії та Акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при його відсутності, відключення від системи централізованого опалення є самовільним.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що факт відключення до належного йому житла від системи теплопостачання підтверджується довідкою ЖЕК №7 від 17 травня 2013 року за №234 про відключення квартири АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення з 10 жовтня 2006 року, за відсутності відповідного дозволу компетентного органу (Комісії) та ОСОБА_1 про відключення квартири від мереж центрального опалення, не припиняє правовідносин між сторонами,

Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а кредитор має право на отримання боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання та трьох процентів.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення боргу за надані послуги з теплопостачання з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання та трьох процентів є обґрунтованими.

Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

На підставі п. п. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_4, який особисто був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, не заявив про застосування позовної давності.

У звязку з тим, що у відповідача не було перешкод заявити про позовну давність в суді першої інстанції, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості задовольнити подану ним, разом із апеляційною скаргою, заяву про її застосування на стадії апеляційного провадження.

Також, слід зауважити, що відповідач не оспорив правильність розрахунків заборгованості, наданих до суду позивачем з теплопостачання у розмірі 27 259,39 грн, трьох проценти річних - 1 634,82 грн, індексу інфляції - 6 876,00 грн (а.с.4,5).

У свою чергу, в задоволенні вимоги про стягнення пені в розмірі 8705,82 грн. має бути відмовлено, оскільки її нарахування, за існуючих правовідносин, не передбачено ні законом ні договором.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача оплати за послуги з теплопостачання, трьох процентів та інфляційних втрат, що є підставою для залишення рішення в цій частині без змін і допустив помилку при вирішенні вимоги про стягнення пені, що згідно п.п. 2,4 ч.2 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову в стягненні неустойки (пені).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 січня 2019 року скасувати в частині вирішення вимог про стягнення пені та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову Дочірнього підприємства «Кіровоградтепло» Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр науково-технічних інновацій Української нафтової академії» до ОСОБА_4 про стягнення пені в розмірі 8705,82 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

ОСОБА_3