ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3785/19 Справа № 212/8055/17 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/8055/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

відповідачі - Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області, Український науково-дослідний інститут промислової медицини,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 грудня 2018 року, яке ухвалено суддею Ваврушак Н.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 28 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Українського науково-дослідного інституту промислової медицини, третя особа ОСОБА_2, про скасування санітарно-гігієнічної характеристики про умови праці, висновку ЛЕК Українського НДІ промислової медицини від 14.03.2017 року та акту форми П-4 про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання.

Позов обґрунтовано тим, що висновком ЛЕК Українського НДІ промислової медицини 14.03.2017 року ОСОБА_2 встановлені професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) та радикулопатія попереково-крижова та шийна. Професійні захворювання встановлені на підставі санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, складеної Криворізьким міжміським управлінням Головного ОСОБА_1 Держсанепідслужби у Дніпропетровській області за №2/2-11-3/3195 від 16.07.2015 року. Відповідно до висновку ЛЕК було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання від 14.04.2017 за формою П-4.

Позивач зазначив, що представник Криворізького відділення ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області підписав вказаний Акт з окремою думкою, оскільки вважав випадок не страховим, а доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики від 16.07.2015 року складені з порушенням чинного законодавства України. Санітарно-гігієнічна характеристика про умови праці ОСОБА_2 складена з порушенням нормативних вимог Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004, а саме: її складання здійснено без комісійного обстеження підприємства та за відсутності акту санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта за формою 315/о; внесені показники важкості праці, які не підтверджені даними лабораторних досліджень на робочому місці ОСОБА_2, характеристика важкості праці за період роботи ОСОБА_2 з 1995 по 2005 роки зроблена на підставі карт умов праці за результатами їх атестації, але при виконанні робіт чоловіками. Примірник санітарно-гігієнічної характеристики не був наданий ОСОБА_3 Фонду та підприємству, що не надало змогу своєчасно вжити заходів щодо усунення порушень.

Посилаючись на те, що зазначені порушення привели до необєктивності в оцінці умов праці та подальшій помилці при встановленні професійного характеру захворювання, просив суд скасувати санітарно-гігієнічну характеристику про умови праці ОСОБА_2 за №2/2-11-3/3195, складену Криворізьким міжміським управлінням Головного ОСОБА_1 Держсанепідслужби у Дніпропетровській області від 16.07.2015 року, висновок ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини (далі - Українського НДІ промислової медицини) від 14.03.2017 року на підставі протоколу №311 про встановлення професійного захворювання ОСОБА_2, акт розслідування професійного захворювання форми П-4 від 14.04.2017 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 20 грудня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що представник ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області підписав Акт розслідування професійного захворювання форми П-4 від 14.04.2017 року з окремою думкою, оскільки вважає випадок не страховим, а санітарно-гігієнічна характеристика була складена з порушенням чинного законодавства України. Так, позивач має право на оскарження Акту за формою П-4, який є підставою для проведення страхових виплат. Оскільки, підставою для складання Акту за формою П-4 є висновок ЛЕК про встановлення професійного захворювання та санітарно-гігієнічна характеристика, останній має право й на оскарження цих документів, адже їх скасування дозволить ОСОБА_3 вимагати проведення перерозслідування факту захворювання. Позивач вважає, що оскільки параметри виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_2, які зазначені в її санітарно-гігієнічній характеристиці, не мають свого підтвердження офіційними документами, віднесення її захворювання до страхового випадку є безпідставним.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_3 Фонду ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

ОСОБА_5 першої інстанції встановлено, що 16 липня 2015 року Криворізьким міськрайонним управлінням Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області було складено «Санітарно-гігієнічну характеристику умов праці» ОСОБА_2, вих. № 2/2-11-3/3195 від 16.07.2015 року.

16 січня 2017 року начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за вих. №92/4.6-5 на адресу ДУ «Український НДІ промислової медицини» на запит за №08/21-1647 від 08.08.2016 року надано інформацію щодо параметрів важкості праці та загальної вібрації на робочому місці ОСОБА_2 за період її роботи в професії «Машиніст конвеєра» на ДСФ шахти «Ювілейна» ПрАТ «Євраз ОСОБА_5» з 1995 року по теперішній час, відповідно до наданих підприємством карт умов праці від 1995, 2000, 2005, 2010, 2015 року. Вказано, що даний лист необхідно вважати Доповненням до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці №2/2-11-3/3195 від 16.07.2015 року, видану ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відокремленим структурним підрозділом «Криворізьке міськрайонне ОСОБА_1 Головного управління Держсанепідслужби у Дніпропетровській області.

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 14.03.2017 року, протокол №311 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлений професійний характер захворювань: радикулопатія попереково-крижова та шийна, хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легенів першої ст.), група «А». ЛН першого ст.

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.04.2017 року форма П-4 встановлено за яких обставин виникли професійні захворювання машиніста конвеєра ОСОБА_2 Даний акт підписаний з окремою думкою заступника начальника відділу профілактики виробничого травматизму - страхового експерта з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м.Кривому Розі ОСОБА_6

Згідно постанов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за №0407/23829/23829.1 та №0407/23829/23829.1/3 від 18.07.2017 року ОСОБА_2 було призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку.

Спір виник з приводу невідповідності Санітарно гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_2 від 16.07.2015 року вимогам Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004р. №614, що також тягне за собою скасування Висновку ЛЕК від 14.03.2017 року та Акту розслідування професійного захворювання форми П-4 від 14.04.2017 року, як таких, що складені на підставі незаконної Санітарно гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_2 від 16.07.2015 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необгрутованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Підстави, процедура складання та вимоги щодо форми інформаційної довідки про умови праці (санітарно-гігієнічна характеристика умов праці), регламентовані Порядком складання та вимогами до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.12.2004 року № 614 (далі - Порядок № 614).

Відповідно до п. 1.3 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика умов праці складається в разі підозри у працівника професійного захворювання (отруєння) (далі -санітарно-гігієнічна характеристика) та є лише одним з документів, з урахуванням якого в кожному конкретному випадку вирішується питання про зв'язок хронічного захворювання (отруєння) з впливом виробничих факторів і трудового процесу (далі - виробничі фактори) з метою встановлення діагнозу хронічного професійного захворювання (отруєння).

Згідно п.1.4 Порядку № 614 санітарно-гігієнічна характеристика складається лікарем з гігієни праці закладу державної санітарно-епідеміологічної служби за місцезнаходженням підприємства, де працює хворий, на запит керівника ЛПЗ.

Відповідно до п. 1.5. Порядку № 614 підставою для складання санітарно-гігієнічної характеристики є акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о, затвердженою наказом МОЗ України від 11.07.2000 №160 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в санітарно-епідеміологічних закладах». Обстеження проводиться за участю представників підприємства, первинної профспілкової організації, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства.

Згідно до п.1.14 Порядку № 614 для складання санітарно-гігієнічної характеристики головний державний санітарний лікар надсилає припис роботодавцю (особі) для надання необхідних документів за встановленою формою (Додаток 3). Термін надання документів не повинен перевищувати 15 робочих днів з часу отримання офіційного запиту від головного державного санітарного лікаря. Матеріали подаються до закладу державної санітарно-епідеміологічної служби із супровідним листом.

Пунктом 1.17 Порядку №614 визначено, що документи згідно з додатком 3 роботодавець (уповноважений ним орган) (особа), а в разі ліквідації підприємства його правонаступник (особа) узгоджує з робочим органом виконавчої дирекції Фонду, а також з профспілковою організацією підприємства відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1112 "Деякі питання розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві".

Після отримання вказаних документів заклад державної санітарно-епідеміологічної служби проводить обстеження підприємства для уточнення умов праці працівника в його присутності, представників роботодавця, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, профспілкової організації з проведенням, у разі необхідності, вимірювань (досліджень) виробничих факторів і трудового процесу за кошти роботодавця (п.1.18) та в подальшому комісія складає акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о. З актом ознайомлюють працівника, робоче місце якого обстежувалось, що засвідчується його підписом (п.1.19 Порядку №614).

Відповідно до п. 1.20 Порядку № 614 заклад державної санітарно-епідеміологічної служби протягом 5 робочих днів після складання та підписання акта всіма членами комісії готує санітарно-гігієнічну характеристику згідно з додатком 4.

Пунктом 1.23 Порядку № 614 визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби.

Відповідно до п. 1.26 Порядку №614 у разі незгоди з санітарно-гігієнічною характеристикою заявник має право оскаржити її у вищому закладі державної санітарно-епідеміологічної служби або в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 липня 2015 року складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження управління з ремонту технологічного обладнання ПрАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» за формою №315/о, про що внесено відповідні дані до Санітарно-гігєнічної характеристики умов праці та що свідчить про виконання відповідачем вимог п.1.14 Порядку № 614.

Доводи позивача про те, що санітарно-епідеміологічне обстеження не проводилось та відповідний акт не складався, колегією суддів відхиляються, як недоведені та необгрунтовані.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб'єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об'єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов'язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Оскільки, позивач ОСОБА_3 Фонду не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що акт санітарно-епідеміологічного обстеження за формою №315/о не складався та не ставив перед судом питання щодо витребування відповідних відомостей у відповідальних осіб, фактично самоусунувшись від доведення суду обставин, на які він посилається як на підставу для задоволення заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що лише неучасть страхового експерта з охорони праці у обстеженні підприємства не може спростовувати визначені комісією результати цього обстеження та не свідчить про непроведення такого обстеження.

Отже, при складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_2 від 16.07.2015 року використовували дані тільки з офіційних документів за підписом відповідальних осіб, що відповідає вимогам п.1.14 Порядку № 614, тому відсутні підстави для її скасування, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Окрім цього, у п. 1.6. Порядку № 614 визначено, що особи, які склали санітарно-гігієнічну характеристику, несуть відповідальність за достовірність інформації щодо умов праці та трудового процесу, викладеної у санітарно-гігієнічній характеристиці, згідно з чинним законодавством. Так, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів того, що особи, які склали санітарно-гігієнічну характеристику умов праці ОСОБА_2, внесли до неї недостовірну інформацію щодо умов праці та трудового процесу останнього.

Не надано позивачем суду й даних про те, що надана ПрАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» інформація щодо умов праці ОСОБА_2 не відповідає дійсності або про те, що Санітарно - гігієнічна характеристика умов праці ОСОБА_2 від 16.07.2015 року складена на підставі інформації, яка призвела до необґрунтованого прийняття рішення про зв'язок захворювання ОСОБА_2 з її умовами праці у ПрАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5».

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що санітарно-гігієнічна характеристика про умови праці ОСОБА_2 була складена з порушенням нормативних вимог Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004 року, а саме про те, що її складання здійснено без комісійного обстеження підприємства та за відсутності акту санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта за формою 315/о, оскільки при складанні санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_2 від 16.07.2015 року використовували дані тільки з офіційних документів за підписом відповідальних осіб, що відповідає вимогам п.1.14 Порядку № 614, тому відсутні підстави для її скасування, в той час як будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначених в санітарно-гігієнічній характеристиці показників позивач не надав.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що параметри шкідливих виробничих факторів на робочому місці ОСОБА_2, які зазначені в санітарно-гігієнічній характеристиці, не мають свогопідтвердження офіційними документами, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки позивачем по справі не доведено вказаних обставин, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що представник Фонду не був присутній при обстеженні підприємства, яке необхідно для складання санітарно-гігієнічної характеристики про умови праці, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки, лише неучасть страхового експерта з охорони праці у обстеженні підприємства не може спростовувати визначені комісією результати цього обстеження.

Не можна вважати прийнятними й доводи апеляційної скарги щодо неправомірного використання доповнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці №2/2-11-3/3195 від 16.07.2015 року, оскільки інформація щодо параметрів важкості праці та загальної вібрації на робочому місці ОСОБА_2 за період її роботи в професії «Машиніст конвеєра» на ДСФ шахти «Ювілейна» ПрАТ «Євраз ОСОБА_5» з 1995 року по теперішній час, відповідно до наданих підприємством карт умов праці від 1995, 2000, 2005, 2010, 2015 року, була надана 16 січня 2017 року начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за вих. №92/4.6-5 на адресу ДУ «Український НДІ промислової медицини» на запит за №08/21-1647 від 08.08.2016 року, що узгоджується з пунктом 1.23 Порядку № 614, яким визначено, що санітарно-гігієнічна характеристика може бути використана протягом 5 років, якщо умови праці працівника за цей час не змінились, що підтверджується довідкою роботодавця (особи) відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що зазначені позивачем порушення привели до необ'єктивності в оцінці умов праці та подальшій помилці при встановленні професійного характеру захворювання, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових інтересів, задля отримання підстави для проведення повторного розслідування страхового випадку, оскільки матеріали цивільної справи не містять доказів невідповідності санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_2 від 16.07.2015 року Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затверджених Наказом МОЗ України №614 від 12.12.2004 року.

Крім того, в постанові Верховного ОСОБА_5 України від 31 травня 2017 року у справі №6-1767 цс 16 викладено правовий висновок про те, що статтею 55 Закону «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105-ХІV передбачено право виконавчих органів Фонду звертатися до суду за вирішенням спорів щодо сум страхових внесків, розміру шкоди та прав на відшкодування, накладення штрафів та з інших питань, але факт нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який пов'язаний з виробництвом, не може бути оскаржений Фондом (його регіональними відділеннями), у звязку з чим суд першої інстанції вірно звернув увагу позивача на відсутність у нього права на оскарження в судовому порядку Висновку ЛЕК від 14.03.2017 року щодо встановлення ОСОБА_2 професійного захворювання та визначення відповідного діагнозу.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обовязок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення ОСОБА_1 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного ОСОБА_5 протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: