РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13294/18

Провадження № 2/643/1203/19

18 квітня 2019 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Насирової В.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача адвоката Кот О.В.,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката Зуб Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 18.09.2018 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 3000,00 грн. щомісячно, та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі 1700,00 грн. щомісячно.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.06.2015 у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований, проживає та після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею за адресою: АДРЕСА_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, взаємні обов'язки, ведення господарства та з інших побутових причин, між ними втрачено почуття поваги, любові і довіри, що стало причиною численних сварок. З листопада 2017 року шлюбні відносини вони не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що спільне життя та збереження сім'ї неможливо та суперечить її інтересам, спір щодо поділ спільного майна та місця проживання дитини між нею та відповідачем відсутній. Відповідач офіційно не працює, проте отримує дохід, коштів на утримання дитини їй не надає, інших осіб, яких він мав би утримувати, немає, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про сина, тривалий час не спілкується з ним. Позивач також зазначає, що на утримання дитини нею щомісячно витрачається 8000 - 10000 гривень, вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3000,00 грн. щомісячно. Крім того, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує 860,00 грн. щомісячної державної допомоги при народження дитини, якої не вистачає для належного та достатнього забезпечення дитина та її самої, а тому просить стягнути з відповідача аліменти і на свої утримання у розмірі 1700,00 грн. щомісячно, оскільки відповідач спроможний сплачувати цю суму.

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, в частині розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, в іншій частині позовних вимог просив відмовити. Як на підставу своїх заперечень відповідач посилається на те, що фактично шлюбно-сімейні відносини з позивачем припинені з жовтня 2018. Викладені у позові доводи не відповідають фактичним обставинам, а саме, він турбується про свого сина та витрачає на нього кошти. Стосовно стягнення аліментів зазначає, що з 28.03.2018 він офіційно зареєстрований як безробітний у Харківському МЦЗ, нерухоме та рухоме майно в нього відсутнє, на даний час він постійно шукає роботу, а тому сплачувати аліменти у тому розмірі, який вимагає позивач, він не має можливості, але може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн., що становить половину його прибутку (а.с.28-29).

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу не заперечували, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку визнали частково, відповідач погодився сплачувати на утримання неповнолітньої дитини по 1000,00 грн. щомісячно, та на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку - 1000,00 грн., посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 13.06.2015 у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 270 зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище ОСОБА_3 (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, обидва бажають розірвати шлюб.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, та за заявою позивача після розірвання шлюбу суд залишає їй прізвище ОСОБА_5.

Як встановлено у судовому засіданні, і не заперечується учасниками справи, неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір'ю - позивачем у справі за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач офіційно зареєстрований як безробітний у Харківському МЦЗ з 28.03.2018, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.30), дохід відповідача за період з березня 2018 по вересень 2018 склав 9399,37 грн. Інші особи, яких відповідач зобов'язаний утримувати, відсутні.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-ХІІ та набрала законної чинності для України 27 вересня 1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до положень ч.1 ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Р озмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

М інімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

М інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно та на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ч.2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Прожитковий мінімум на дитину віком до 6 становить: з 01.07.2018 по 30.11.2018 - 1559,00 грн.; з 01.12.2018 по 30.06.2019 - 1626,00 грн.; з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 1699,00 грн.; з 01.12.2019 - 1779,00 грн.

На час розгляду справи дитині ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося три роки, та як зазначила позивач у судовому засіданні, вона на теперішній час працює, отримує дохід.

Відповідач зареєстрований офіційно як безробітний, проте працездатний, не є інвалідом, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати, немає.

Суд прийшов до висновку, що для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої дитини, необхідним буде встановлення розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, у сумі твердій грошовій сумі 1500,00 грн. щомісячно, що відповідає розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку по 1000,00 грн. щомісячно.

При зверненні до суду позивач понесла судові витрати по сплаті судового збору в частині вимоги про розірвання шлюбу у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1), та звільнена від сплати судового збору в частині вимоги про стягнення аліментів на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача понесені судові втрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., та в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст.4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 92, 128-131, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 13.06.2015 у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 270 між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище - ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження у твердій грошовій сумі 1500 (одну тисячу п'ятсот) гривень, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 18 вересня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, щомісячно аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 1000 (одну тисячу) гривень, починаючи з 18 вересня 2018 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження трирічного віку, а саме, до 03 листопада 2018.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складений 22.04.2019.

Суддя: Т. В. Поліщук