АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/605/19Головуючий у 1-й інстанції Морозов В.В. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
Категорія: на ухвалу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач Фетісова Т.Л.

судді Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу заявника на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 04.03.2019 (суддя в суді першої інстанції - Морозов В.В.) про відмову у видачі судового наказу у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_4, :

в с т а н о в и в :

28.02.2019 ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання двох доньок в розмірі 1 / 3 частини його доходів та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття..

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04.03.2019 вирішено відмовити у видачі судового наказу на підставі цієї заяви у зв'язку з тим, що заявником не додано доказів того, що діти перебувають на її утриманні.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, заявник подала 20.03.2019 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити судове рішення про видачу судового наказу, мотивуючи про те, що актом обстеження умов проживання від 01.02.2019, долученим до заяви про видачу судового наказу, встановлено, що діти проживають разом з нею. Також заявник до заяви в суд першої інстанції додала докази понесення витрат на утримання дітей. Отже висновки суду першої інстанції в цій справі є помилковими.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Форма та зміст заяви про видачу судового наказу регламентується ст. 163 ЦПК України, ч.ч.2, 3 якої встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) заявника і боржника, їх місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника, а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Одночасно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Саме вказаною нормою права керувався суд першої інстанції, повертаючи заяву про видачу судового наказу з підстав того, що до неї не додано доказів перебування дітей заявника на її утриманні (що б підтверджувало вимоги заявника у справі).

Однак з правильністю таких висновків районного суду апеляційний суд погодитися не може, адже до своєї заяви заявник долучила акт обстеження умов проживання від 01.02.2019 в якому зазначено про те, що її доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають з нею у АДРЕСА_1. Крім того, заявником надано квитанції про, зокрема, придбання дітям продуктів харчування, фарб для малювання, одягу та оплату 22.01.2019 навчання старшої доньки в університеті в сумі 6925,00 грн.

Отже нею підтверджено факт перебування дітей на її утриманні, що помилково не врахував суд першої інстанції, вказуючи про недоведеність зазначеного факту.

Відповідно до п.3 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Отже ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 04.03.2019 про відмову у видачі судового наказу у даній справі слід скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та направити справу до районного суду для продовження розгляду.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу скаржника на те, що з системного аналізу положень розділу ІІ (наказне провадження) та глави 1 розділу V (апеляційне провадження) ЦПК України слідує, що вирішення питання про видачу судового наказу, який є виконавчим документом, віднесено до компетенції суду першої інстанції, а не апеляційного суду, який такими повноваженнями не наділений, отже задовольняти вимоги скаржника про видачу судового наказу апеляційним судом правових підстав немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 04.03.2019 про відмову у видачі судового наказу у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_4 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 17.04.2019.

Суддя-доповідач

Судді