Справа №591/6138/18
Пров. №2/766/970/19
24 квітня 2019 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Ус О.В.,
секретар судового засідання Неменко Ю.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди,
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22.11.2018 року справу передано на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області, з підстав ч. 1 ст. 27 ЦПК України.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22 грудня 2018 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2019 року у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судовий розгляд.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подана заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, дослідив матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно витягу з наказу командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 від 19.03.2015 р. №86, старшину ОСОБА_1 призначено на посаду старшого майстра ремонтного відділення озброєння ремонтного взводу озброєння ремонтної роти, ВОС 704774А, шпк "старший солдат"; встановлено посадовий оклад 605 грн. на місцяь, 4 тарифний розряд (арк. справи 8).
Відповідно до карткочки №583 обліку матеріальних цінностей особистого користування від 19.03.2015 р. солдат ОСОБА_1 забезпечений: кітельта брюки польові х/б; куртка утеплена польова (Канада), штани утеплені польові (Канада), шапка-феска трикотажна, черевики з високими берцями Канада, фуфайка з довгим рукавом (Польща), білизна натільна, білизна тепла, ремінь поясний, пряжка латунна з символікою України, ремінь брючний, мішок речовий, казанок алюмінієвий, фляга алюмінієва, чохол до фляги, шкарпетки х/б, шкарпетки напіввовняні, рушник, рукавички зимові (Польща), мішок спальний (арк. справи 9).
Наказом командира військової частини -польова пошта НОМЕР_2 від 28.12.2015 р. №1323 "Про призначення службового розслідування", 28 грудня 2015 року під час звільнення водія-заправника старшини ОСОБА_1 було виявлено нестачу речового майна, яке вказано у рапорті командира роти матеріального забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_2 , наказано старшому офіцеру відділення по роботі з основним складом майору ОСОБА_3 провести службове розслідування по вищевказаним фактам, розслідування викласти у відповідному акті, представити на затвердження 30.12.2015 р, (арк. справи 13).
Згідно акту результатів службового розслідування затвердженого ТВО командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 28.12.2015 р., стосовно водія-заправника роти матеріального забезпечення старшини ОСОБА_1 , встановлено, що під час звільнення старшини ОСОБА_1 було виявлено нестачу інвентарного речового майна, а саме куртка утеплена польова (Канада), штани утеплені польові (Канада), ремінь поясний, пряжка латунна з символікою України, рушник в кількості 2 штук. В поясненні старшина ОСОБА_1 пояснив, що втратив вказане майно з особистої необережності під час переміщення з м. Миргород до ППД м. Суми. Висновок: випадок трапився внаслідок особистої недисциплінованості та неналежно ставлення старшини ОСОБА_1 до збереження виданого йому майна, які своїми діями порушив вимоги ст. 127 Статуту внутрішньбої служби Збройних Сил України, а ткож наказ міністра оборони України №45 від 31 січня 2006 року "Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час". Запропоновано за нестачу інвентарного речового майна, а саме куртка утеплена польова (Канада), штани утеплені польові (Канада), ремінь поясний, пряжка латунна з символікою України, рушник в кількості 2 штук, водія-заправника роти матерйіального забезпечення старшину ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної та матеріальної відповідальності. ОСОБА_1 з вказаним актом ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис (арк. справи 14-16).
Відповідно до довідки-розрахунку №73 утримання коштів з військовослужбовця військової частини п/п НОМЕР_2 при звільненні за речове майно термін носіння якого не закінвичвся від 28.12.2015 р., розраховано вартість речового майна, а саме: шапка-феска 14,78 грн., ремінь брючний 0,90 грн., білизна тепла трикотажна 93,00 грн., рукавички зимові (Польща) 27,00 грн., загальна вартість 135,68 грн. (арк. справи 23).
Наказом командира військової частини -польова пошта НОМЕР_2 від 29.12.2015 р. №1333 "Про результати проведення службового розслідування", наказано за нестачу інвентарного речового майна, а саме: куртка утеплена польова (Канада), штани утеплені польові (Канада), ремінь поясний, пряжка латунна з символікою України, рушник в кількості 2 штук водію-заправнику роти матеріального забезпечення старшині ОСОБА_1 оголошено "Сувору догану" (арк. справи 19-20).
Відповідно до п. 2 «Положень про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затверджених Постановою ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти. У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.
Відповідно до п. 13 «Положень про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затверджених Постановою ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Відповідно до п. 14 «Положень про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затверджених Постановою ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 4 «Положень про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», затверджених Постановою ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду. У разі притягнення особи, яка заподіяла матеріальну шкоду державі, до кримінальної відповідальності командир (начальник) військової частини зобов`язаний подати щодо неї цивільний позов до суду на суму невідшкодованої шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, на підставі викладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір по справі у розмірі 1 762,00 грн.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складено 24 квітня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись Положеннями про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженими Постановою ВРУ від 23.06.1995 року № 243/95-ВР, ст. ст. 15, 1166 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:

Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , р/р НОМЕР_5 в Головному управління Державної казначейської служби України в Сумській області) матеріальну шкоду в розмірі 20163,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , р/р НОМЕР_5 в Головному управління Державної казначейської служби України в Сумській області) судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус