ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/3364/18

провадження № 22-ц/4809/714/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

учасники справи:

позивач - Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 грудня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Драного В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОКВП «Дніпро - Кіровоград» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 5709,49 грн.

В обґрунтування позову ОКВП «Дніпро - Кіровоград» зазначив, що з 01.04.2012 року ОКВП "Дніпро - Кіровоград", яке є правонаступником прав та обов'язків КП "Кіровоградське водопровідно - каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради", надає відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на підставі наявних між сторонами фактичних договірних відносин, що підтверджується відкриттям особового рахунку НОМЕР_1 та видачею абонентської книжки.

За період з 01.08.2015 року по 31.04.2018 року у відповідача ОСОБА_4 виникла заборгованість з оплати за надані послуги в розмірі 4359,18 грн., а також 3% річних, що становить 232,91 грн., індекс інфляції, що становить 1117,40 грн., а всього 5709 грн. 49 коп.

В липні 2018 року позивач уточнив позовні вимоги і посилаючись на розрахунок заборгованості щодо ОСОБА_4 вказав, що у позовній заяві помилково вказана сума заборгованості 4359,18 грн., і дійсна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.05.2018 року складає 4519,31 грн., таким чином з вказаної суми заборгованості змінився і індекс інфляції - 1404,31 грн. та 3% річних - 327,74 грн. Просив стягнути з відповідача вказану у заяві про уточнення позовних вимог суму заборгованості в розмірі 6251,36 грн.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 грудня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 4519,31 грн., індекс інфляції в сумі 1404,31 грн. та 3% річних в сумі 327,74 грн., всього - 6251,36 грн., а також судовий збір у розмірі 1762 грн.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити вимоги позивача та стягнути з неї реальну заборгованість перед позивачем із розрахунку за 18 м куб спожитої води.

Зокрема відповідач посилається на неповне з'ясування всіх фактичних обставин справи та неналежну оцінку фактів та наданих суду доказів, оскільки судом першої інстанції не прийнято до уваги, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить їй на праві власності, проте зареєстрована і проживає вона за іншою адресою. У вказаній квартирі проживала її мати, а з липня 2014 року вона забрала її до себе і з вказаного часу у квартирі ніхто не проживав та не користувався послугами з водопостачання та водовідведення.

Квартира обладнана водяним лічильником. Останній розрахунок був проведений 30 червня 2015 року за показником лічильника «00131 куб/м». З того часу в квартирі ніхто не проживав, вода практично не використовувалася, лічильник в квартирі був опломбований, справний, а відтак весь цей час в квартирі здійснювалося вимірювання спожитої наданої позивачем послуги (подачі води).

Відповідач вважає, що є невірним застосовувати до неї середні норми споживання за кількістю прописаних в квартирі осіб, оскільки відповідно до пп.14 п.32 Правил надання послуг з централізованого опалене постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надані послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630, позивач зобов?язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім?ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність.

ОСОБА_4 погоджується з тим, що має сплатити позивачу заборгованість по оплаті 18,6 куб/м спожитої води (00149,6 - 00131 = 18,6 куб/м) за період з 01.07.2015 року по теперішній час. Точну вартість цих 18,6 куб/м води має розрахувати позивач.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиву на апеляційну скаргу ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заперечує проти доводів апеляційної скарги і просить її відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», яке з 01.04.2012 є правонаступником прав і обов'язків КП «Кіровоградське водопровідно-каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради», надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення.

Відповідно до довідки КП «ЖЕО №2» № 1719 від 28.03.2017 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Шляхом відкриття особового рахунку НОМЕР_1 та видачею абонентської книжки між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство зобов'язалось надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач своєчасно їх оплачувати.

Відповідно до акту № 10546 від 24.04.2012, представником ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за адресою: АДРЕСА_1, проведено опломбування засобів обліку, розрахунок на підставі показників засобів обліку здійснюється з 24.04.2012 по 30.06.2015, послуги виконано повністю, сторони одна до одної претензій не мають (а.с. 62).

Таким чином, розрахунок за показниками опломбованого лічильника проводився до 30.06.2015.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (ВВР), 1998, N 30-31 (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин щодо повірки водолічильника) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці.

Статтею 11 зазначеного Закону передбачено, що засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію. Абонент, якщо ним не здійснено своєчасну повірку (пропущено міжповірочний інтервал) водолічильника, вважається безобліковим або таким, що не має засобу обліку, а споживання води визначається відповідно до норми водоспоживання, затверджених відповідними органами місцевого самоврядування.

Згідно акту обстеження за адресою: АДРЕСА_1 від 07.08.2018 строк повірки водолічильника прострочений, нарахування проводяться за нормою відповідно прописаних осіб (а.с. 50).

У відповідності до пп. 3 п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою.

Проте відповідач не зверталась до позивача з заявою щодо відключення холодної води та опломбування запірних вентилів у її квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Відтак, нарахування плати за водопостачання здійснювалось за нормою водоспоживання з розрахунку на 1 особу.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

За змістом статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 68 ЖК УРСР наймачзобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимогами частини 2 статті 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Тобто нарахування заборгованості за спожиті послуги згідно показів лічильника, якщо такий лічильник не повірений у передбаченому у визначеному порядку є неможливим в силу вимог закону.

Згідно з пунктом 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства

Заперечення споживача щодо суми заборгованості, нарахованої за відповідними нормами споживання можуть бути визнані обґрунтованими виключно у випадку, коли споживач доведе, що за період нарахування спірної заборгованості облік спожитих послуг відбувався квартирним засобом обліку, який згідно із законом дозволяється застосовувати, тобто який пройшов повірку, що може бути підтверджено відповідним свідоцтвом про повірку.

Оскільки позивач планову повірку лічильника у другому кварталі 2015 році не здійснила, то відповідач зняв її лічильник з абонентського обліку, тому з 01 липня 2015 року лічильник ЛК -1,5 № 4009561 не був включений у планову повірку за рахунок підприємства.

За таких обставин доводи відповідача про неправомірне нарахування заборгованості за нормами споживання в період з 01 липня 2015 року по квітень 2018 року є безпідставними.

Лише після повірки лічильника, він береться на абонентський облік, включається у планові повірки, які здійснюються за рахунок підприємства. Отже, відповідний обов?язок у підприємства щодо планової повірки лічильника за його рахунок, може виникнути лише після його повірки.

Щодо доводів відповідача про відсутність в квартирі осіб, які проживають, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 1 п.29 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі: тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Згідно п.п.3 п.29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою, тобто лише на підставі письмової заяви споживача в разі тимчасової відсутності не нараховується плата за водопостачання та водовідведення.

Такі документи як акт від 19 липня 2018 року, довідка видана КР «ЖЕО №2 МРМК», акт від 20 липня 2018 року, довідка видана квартальним комітетом №9 (а.с. 31-34), надані на підтвердження про не проживання жильців в квартирі АДРЕСА_1 з липня 2014 року, не є відповідно до Правил належним підтвердженням факту тимчасової відсутності.

У справі, яка переглядається, установлено, що ОСОБА_4 не надала доказів того, що з серпня 2015 року по квітень 2018 року (період нарахування спірної заборгованості у даній справі) лічильник води встановлений в її квартирі пройшов повірку та згідно з вимогами закону міг бути застосований для визначення суми оплати за спожиті відповідачем послуги.

Сам по собі факт проживання позивача та її матері за іншою адресою, не є підставою для невиконання обов'язків пов'язаних з обслуговуванням засобу обліку лічильника та для звільнення від сплати за послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідачем не надано докази того, що вона зверталася до позивача з заявою про опломбування запірних вентилів у її квартирі у зв?язку з не проживанням.

Суд за правилами ст.89 ЦПК України надав належну оцінку доказам, правильно здійснив тлумачення закону з урахуванням установлених обставин справи. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, однак підстави для переоцінки доказів апеляційним судом відповідно до ст.367 ЦПК України відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, зважаючи на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ОСОБА_4 заборгованість за водопостачання в розмірі 4519,31 грн, індекс інфляції - 1404,31 грн та три проценти річних - 327,74 грн, а всього 6251,36 грн.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного оскаржене судове рішення є таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко