ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/422/19 Номер провадження 22-ц/814/1294/19Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.,

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.І.,

За участю секретаря судового засідання: Лимар О.М.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві виділені матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 04 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Попова М.С., про застосування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» до ОСОБА_2, Державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховод Костянтина Вікторовича про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації, з участю третіх осіб: Фермерське господарство «Кумечко», Державний реєстратор Терешківська сільської ради Полтавського району Полтавської області,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Карлівського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» до ОСОБА_2, Державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховод Костянтина Вікторовича про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації.

Одночасно, представник позивача ОСОБА_3 товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 04 березня 2019 року заяву представника СТОВ «Світоч» адвоката Новицького Вячеслава Васильовича про забезпечення позову задоволено частково та заборонено ФГ «Кумечко», ОСОБА_2 та їх довіреним особам вчиняти всі значимі юридичні дії із земельною ділянкою кадастровий НОМЕР_1, а саме: 1) передавати в оренду чи суборенду земельну ділянку кадастровий НОМЕР_1; 2) вносити у Статутний капітал, відчужувати право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфізевсис) кадастровий НОМЕР_1; 3) заборонено державному реєстратору проведення реєстраційних дій із земельною ділянкою кадастровий НОМЕР_1 площею 6,4951 га, власником якої є ОСОБА_2, до набрання рішення суду законної сили.

В задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

З даною ухвалою не погодилася відповідач ОСОБА_2 та подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.

Апелянт вважає, що ухвала постановлена з грубим порушенням норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову.

Вказує на те, що заяву про забезпечення позову подала особа, яка не має повноважень щодо права підпису від імені юридичної особи.

Вважає, що заявником не наведено обгрунтування доцільності вжиття кожного заходу забезпечення позову, які перешкоджають здійсненню ФГ «Кумечко» своєї господарської діяльності та унеможливлюють виконання господарством умов договору оренди земельної ділянки.

Звертає увагу на те, що позов є безпідставним та необгрунтованим, а місцевий суд не дотримався вимог п. 1.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року за №9.

Також апелянт наголошує на непорушності права приватної власності.

Представник позивача адвокат Новицький В.В. надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду про забезпечення позову - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що СТОВ «Світоч» звернулося з позовом до ОСОБА_2 та Державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Верховод Костянтина Вікторовича у якому позивач просив суд:

-скасувати рішення (індексний номер: 45135100 від 21.01.2019 року) державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області () Верховода Костянтина Вікторовича (юридична адреса: 38400, м. Решетилівка, вул. Покровська, 14 Решетилівського району Полтавської області) про припинення Договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2009 року.;

-визнати недійсним Договір оренди землі №б/н від 02 січня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та юридичною особою - Фермерське господарство «Кумечко» (, юридична адреса: 36023, м. Полтава, вул. Огнівська, буд. 8, кв. 47 Полтавської області);

-скасувати рішення про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди індексний номер: 45135270 від 21 січня 2019, державного реєстратора Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області () Верховод Костянтина Вікторовича (юридична адреса: 38400, м. Решетилівка, вул. Покровська, 14, Решетилівського району Полтавської області), яке виникло на підставі Договору оренди землі №б/н від 02 січня 2019 (номер запису про інше речове право 29931554), об'єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 6,4961 га, кадастровий номер: НОМЕР_1), на підставі поданої заяви уповноваженою особою;

Одночасно з позовом, представник позивача звернувся і з заявою, у якій просив суд постановити ухвалу, якою забезпечити заявлені СТОВ «Світоч» позовні вимоги, шляхом заборони ФГ «Кумечко», ОСОБА_2 та їх довіреним особам вчиняти всі значимі юридичні дії із земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1, в тому числі:

-заборони виконання планових сільськогосподарських робіт на земельній ділянці з кадастровим номером: НОМЕР_1;

-передавати в оренду чи суборенду земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1;

-вносити в Статутний капітал, відчуджувати право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) з кадастровим номером: НОМЕР_1;

-заборонити державному реєстратору проведення реєстраційних дій із земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 6,4961 га, власником якої є ОСОБА_2.

Частково задовольняючи заяву представника позивача, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості запропонованих позивачем засобів забезпечення позову , окрім заборони виконання планових сільськогосподарських робіт на спірній земельні ділянці, а також доведеності тих обставин, що факт їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав і інтересів позивача.

Вирішуючи питання обгрунтованості такого висновку місцевого суду, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно роз?яснень, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Застосовані заходи забезпечення позову повинні не перевищувати обсягу пред'явлених позивачем позовних вимог, тобто повинні бути співмірними.

З виділених матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу укладеного договору оренди земельної ділянки між власником ОСОБА_2 та орендарем ФГ «Кумечко» 02 січня 2019 року щодо земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1.

Внаслідок аналізу змісту позовних вимог, їх підстав та предмета спору, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги представника позивача про забезпечення позову шляхом заборони передавати в оренду чи суборенду спірну земельну ділянку, а також вносити у Статутний капітал відчужувати право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) в значній мірі виходять за межі позовних вимог СТОВ «Світоч», у зв»язку з чим не відповідають принципу співмірності .

Окрім цього, забезпечення позову шляхом заборони передавати в оренду чи суборенду спірну земельну ділянку та забороною вносити у статутний капітал, відчужувати право користування земельною ділянкою є втручанням у господарську діяльність ФК Кумечко», яке у даному спорі не є відповідачем, а лише третьою особою на стороні відповідача.

Доводи апелянта в цій частині, апеляційний суд вважає заслуговуючими на увагу.

В іншій частині доводи апеляційної скарги не знаходять свого підтвердження.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заяви представника позивача Новицького В.В. про забезпечення позовних вимог СТОВ «Світоч» та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд також бере до уваги наступні правові висновки

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004 , де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Застосування судом заборони державному реєстратору проводити реєстраційні дії із земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1, площею 6,4951 га, власником якої є відповідач ОСОБА_2 до набрання рішенням законної сили, апеляційний суд вважає співмірними з заявленими СТОВ «Світоч» позовними вимогами, та такими, що відповідають справедливості та можуть забезпечити ефективне поновлення прав позивача, у разі ухвалення сприятливого рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про зміну ухвали Карлівського районного суду Полтавської області від 04 березня 2019 року про застосування заходів забезпечення позову, шляхом виключення висновків місцевого суду про задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб заборони передавати в оренду чи суборенду спірну земельну ділянку, а також вносити у Статутний капітал відчужувати право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Питання про розподіл судових витрат, у тому числі, пов'язаних і з переглядом даної ухвали в сумі 384 гривні 20 копійок, сплачених апелянтом ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги , має бути вирішено судом при ухваленні рішення по суті спору чи закінченні провадження у інший спосіб.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 04 березня 2019 року змінити, виключивши з висновків місцевого суду - висновки про задоволення заяви про забезпечення позову в частині:

-заборони передавати в оренду чи суборенду земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1;

-заборони вносити в Статутний капітал, відчуджувати право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) з кадастровим номером: НОМЕР_1

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: О. І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна /підпис/ /підпис/ /підпис/

Згідно з ориігналом:

Суддя Полтавського апеляційного суду О. І. Обідіна