Справа № 761/8034/17 Головуючий в суді І інстанції Юзькова О.Л.
Провадження № 22ц-824/5615/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Лисиці Ю.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на заставлене майно,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року представник АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що 20 червня 2016 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є АТ «ПУМБ» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 22179485, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 182 959,00 грн., а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути кошти та сплатити проценти відповідно до умов договору. Одночасно, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_6 було також укладено договір застави транспортного засобу № 22180190 - автомобіля марки Nissan модель Juke, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_6 на праві власності.

Вказує, що у зв'язку із невиконанням ОСОБА_6 умов договору, банк звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості, через що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 червня 2016 року з ОСОБА_6 на користь банку стягнуто заборгованість у розмірі 257 540, 97 грн., однак рішення ОСОБА_6 не виконане.

Зазначає, що у подальшому представник банку дізнався про те, що спірний автомобіль був перереєстрований на нового власника - відповідачку ОСОБА_4 без відома та погодження банку, а тому вважає, що оскільки у ОСОБА_4 виникли зобов'язання перед банком у зв'язку із переходом до неї права власності на предмет застави, то зобов'язання відповідачів перед банком є спільними та такими, що виникли із одних правовідносин.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, представник АТ «ПУМБ» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірного автомобіля, який вона придбала та зареєструвала у спосіб та порядок, що передбачені чинним законодавством, тому позовні вимоги банку про звернення стягнення на предмет застави задоволенню не підлягають.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2013 року між ПАТ«Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_6 було укладено договір застави транспортного засобу № 22180190 з метою забезпечення виконання зобов'язань, що випливають за укладеним між сторонами кредитним договором № 22179485 від 20.06.2013 р.

Предметом договору застави є транспортний засіб марки Nissan модель Juke, 2013 року випуску, фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_2, двигун V=1860 куб. см,. реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_6 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрації транспортного засобу, виданого ВРЕР № 1 УДАІ ГУМВС України в м. Києві 18.06.2013 р.

Відповідно до п. 2.2. договору застави, до виконання основного зобов'язання у повному обсязі заставодавець не має права, без письмової згоди заставодержателя, зокрема, відчужувати предмет застави у будь - який спосіб, передавати його в користування третім особам тощо.

При цьому, сторони також домовились, що заставодержатель вправі звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог вартості предмету застави переважно перед іншими кредиторами у випадках, визначених у п. 6.1. договору застави.

Також сторонами 20 червня 2013 року було укладено додаток № 1 до вказаного договору застави, де викладено суть та розмір зобов'язань, виконання яких забезпечується заставою транспортного засобу та графік повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом.

Як свідчать матеріали справи, у зв'язку із невиконанням ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року позов ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь банку заборгованість по кредитному договору № 22179485 від 20.06.2013 року в сумі 253 734,95 грн. Рішення набрало законної сили 16.09.2016 року, проте залишилося не виконаним

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_4 придбала спірний автомобіль на підставі довідки - рахунку ВІА117543 від 17.12.2013 р., що видана ПП «Транс-сервіс-Л» м. Умань, Черкаської області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 20 червня 2013 року було зареєстровано обтяження щодо спірного автомобіля Nissan Juke на підставі договору застави від 20 червня 2013 року (т.2, а.с.3).

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України).

Згідно з частиною другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору.

Частинами першою і третьою статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Згідно із статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що відомості про оформлення застави було внесено у Державний реєстр обтяжень рухомого майна 20 червня 2013 року, а реєстрація предмету застави за новим власником відбулась 17 грудня 2013 року, не врахував, що на момент відчуження предмета застави без згоди банка було чинним та діяло зареєстроване у встановленому законом порядку обтяження рухомого майна у вигляді заборони відчуження, тому висновок суду про те, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірного автомобіля, який вона придбала та зареєструвала у спосіб та порядок, що передбачені чинним законодавством, на думку колегії, є помилковими, оскільки відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Отже, оскільки до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 20 червня 2013 року внесено запис про відповідне обтяження спірного автомобіля на підставі договору застави із забороною здійснення його відчуження, то ОСОБА_4 не може вважатися добросовісним набувачем цього автомобіля, чого місцевим судом враховано не було, тому, з урахуванням тієї обставини, що боржником своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та рішення суду про стягнення з нього боргу виконано не було, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет застави.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із доводами позивача про визначення ціни предмету застави на момент реалізації майна на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності, оскільки вони суперечать вимогам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а тому суд зазначає початкову ціну реалізації предмета застави.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосування норм матеріального права і неповним з'ясуванням судом усіх обставин справи, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором № 22179485 від 20 червня 2015 року у розмірі 257 540 (двісті п'ятдесят сім тисяч п'ятсот сорок) грн. 97 коп. звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки Nissan модель Juke, 2013 року випуску, фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_2, двигун V=1860 куб. см,. реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом його продажу Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» за договором застави транспортного засобу № 22180190 від 20 червня 2013 року з укладенням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, встановити початкову ціну предмета застави - на рівні не нижчому за 261 370 (двісті шістдесят одна тисяча триста сімдесят) грн. 00 коп. відповідно до п. 1.4 договору застави транспортного засобу № 22180190 від 20 червня 2013 року, передати в управління Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» цей транспортний засіб на період його реалізації, надати повноваження Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» в тому числі, але не виключно, на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу із його зняттям з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для подальшої реалізації, а також надати Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» всіх повноважень, необхідних для продажу вказаного майна.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІПН - НОМЕР_3) та ОСОБА_4 (ІПН - НОМЕР_4) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ - 14282829) судові витрати у рівних частинах по 4828, 80 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: