Єдиний унікальний номер: 223/203/19
Провадження номер: 2/223/156/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вугледар цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення моральної шкоди у звязку з професійним захворюванням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення моральної шкоди у звязку з професійним захворюванням.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він більше семи років працював на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» за професією гірник очисного забою, а 09.02.2010 року його було звільнено за станом здоровя. За весь час роботи на зазначеному підприємстві позивач працював в підземних гірничих виробках і на нього постійно діяли шкідливі фактори, повязані з геологічними, особливими природними та геологічними умовами підвищеного ризику для здоровя, які повязані з важкими та шкідливими умовами праці, з постійним і тісним контактом з пилом з домішками діоксину кремнію. В 2009 році стан здоровя позивача погіршився і він був змушений пройти курс лікування в наслідок чого йому було встановлено діагноз: хронічна вертоброгенна попереково-крижова радикулопатія. Відповідно до висновку МСЕК від 12 січня 2010 року позивачу була встановлена стійка втрата професійної працездатності внаслідок професійного захворювання на 40% та встановлено ІІІ групу інвалідності, що згідно акту розслідування причин професійного захворювання від 05 січня 2010 року є наслідком незабезпечення відповідачем безпечного виконання технологічного процесу та протирадикулітним поясом.

Внаслідок втрати професійної працездатності у позивача наявна моральна шкода, постійно змушений приймати лікарські препарати, лікуватись стаціонарно та амбулаторно, постійно відчуває наслідки захворювання при зміні атмосферних явищ, що обумовлює необхідність пристосовуватись та організовувати своє повсякденне життя по-новому і свідчать про заподіяння моральної шкоди. Враховуючи вказані обставини позивач просить стягнути з ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» на його користь 40000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди.

Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 28). Надав до суду письмову заяву, якою просив суд справу розглядати за його відсутні (а.с. 11).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 29). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило.

Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та документів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 17.12.2001 року по 09.02.2010 року працював на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», а 09.02.2010 року був звільнений внаслідок невідповідності виконуваній роботі за станом здоровя, що підтверджується копією трудової книжки серії АТ-І №1563255 від 04 травня 1979 року (а.с. 6-8).

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії ДОН-04 №021578 від 12 січня 2010 року позивачу первинно була встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 40 % за професійним захворюванням з 11.01.2010 року, безстроково, та встановлено ІІІ групу інвалідності (а.с. 9).

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05 січня 2010 року професійне захворювання ОСОБА_1 хронічна вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія, виникло внаслідок недосконалості технологічного процесу, незабезпеченням противорадикулітними поясами (а.с. 10).

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням здоров'я.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст. 237-1 КЗпП (набрала чинності 13 січня 2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. №1-9 рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок недосконалості умов праці на виробництві, пошкоджено здоров'я позивача, чим завдано моральну шкоду, яка обумовлена моральними та фізичними стражданнями з приводу пошкодження здоров'я, погіршення життєвих умов, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Викладене є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди відповідачем у відповідності зі ст. 237-1 КЗпП.

Вирішуючи питання щодо суми відшкодування матеріальної шкоди суд, враховує вимоги розумності та справедливості, постійний характер негативних наслідків.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач в обґрунтуванні свого позову зазначає, що моральна шкода обумовлена душевними стражданнями, відчуттям наслідків захворювання при зміні атмосферних явищ, необхідністю пристосовуватись та організовувати своє повсякденне життя, однак ОСОБА_1не конкретизує в чому саме виразились необхідністю пристосовуватись та організовувати своє повсякденне життя, наслідки захворювання при зміні атмосферних явищ.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на користь позивача ОСОБА_1в порядку відшкодування моральної шкоди 12000,00 (дванадцять тисяч) гривень, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням.

Згідно зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23,1167,1168 ЦК України, ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 76, 77, 141, 247, 258, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1до ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» про стягнення моральної шкоди у звязку з професійним захворюванням, задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, одноразово, 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 230 (двісті тридцять) гривень 52 (пятдесят дві) копійки.

В задоволенні іншої частини вимог позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_2