ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6654/17Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/817/377/19 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 305010400
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

та представника ОСОБА_1-Вароди П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2019 року (ухвалене суддею Ромазаном В.В., повний текст якого складено 01 лютого 2019 року) у цивільній справі № 607/6654/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Приватне підприємство "Тернопількомсервіс" про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири,,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Вимоги аргументувала тим, що відповідач, ОСОБА_3 є власником квартири, яка розташована поверхом вище, над її квартирою і внаслідок несправності змішувача у ванній кімнаті ОСОБА_3 спричинено затоплення її квартири.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.01.2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1972 грн. 94 коп. заподіяної матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, а також 640 грн. судового збору сплаченого позивачем при зверненні з позовом в суд, 2 598 грн. 40 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині розподілу судових витрат ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні на її користь судових витрат пов'язаних з проведенням експертизи., посилаючись на те, що висновки суду не грунтуються на доказах наявних в матеріалах справи та прийняті з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що ухвалою суду від 02.10.2017 року призначена судова експертиза у справі за клопотанням ОСОБА_1, обов'язок оплати за її проведення також покладено на ОСОБА_1 У матеріалах справи наявний рахунок №9829 від 05.10.2017 року згідно якого вартість експертизи складає 2772 грн, а у акті №75 здачі-приймання висновку судового експерта №1012/17-22 судовим експертом зазначено, що дана сума коштів оплачена.

Позивачка ОСОБА_1 здійснила оплату за проведення експертизи у повному обсязі згідно виданого на її ім'я експертною установою рахунку, оскільки саме суд своєю ухвалою поклав на неї такий обов'язок.

Вказує, що поза розумним сумнівом залишається факт здійснення оплати експертизи позивачем, а не іншими особами так як в матеріалах справи є виконана експертиза, обов'язок здійснення оплати за виконання якої покладено судом саме на позивача.

Представник ОСОБА_1 - Варода П.Б. у судовому засіданні 24.02.2019 року пояснював, що квитанція передана в експертну установу для підтвердження здійснення оплати.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд апеляційної інстанції вирішити спір між сторонами і винести нове законне рішення. Зміст відзиву зводиться до незгоди відповідача з рішенням суду, оскільки на думку відповідача судом не встановлено причини залиття квартири позивачки. В той же час відзив не містить обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1-Варода П.Б. апеляційну скаргу підтримав і навів доводи аналогічні викладеним в скарзі.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи в задоволенні стягнення витрат на оплату вартості судової експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що в акті здачі-приймання висновку судового експерта, судовим експертом не зазначено, що кошти за проведення експертизи було оплачено саме позивачем ОСОБА_1 Крім цього, квитанцію про оплату експертизи позивачем не надано.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.10.2017 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 призначено по даній цивільній справі будівельно-технічну експертизу. В ухвалі вказано, що попередню оплату за проведення експертизи провести за рахунок позивача ОСОБА_1 (а.с. 38).

Згідно клопотання Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №1012/17-22 від 05.10.2017 року "Про погодження термінів виконання експертизи, надання технічного паспорта та оплату за проведення експертизи" вартість експертизи становить 2772, 00 грн. Додатком до клопотання вказано рахунок №9829 від 05.10.2017 року на оплату експертизи для ОСОБА_1

Згідно клопотання представника позивача адвоката Вароди П.Б. "Про долучення доказів для подальшого їх направлення до КНДІСЕ" від 15.11.2017 року до матеріалів справи долучено копію технічного паспорта і оригінал квитанції (а.с. 43).

Враховуючи вказане станом на 15.11.2017 року суд володів інформацією про оплату експертизи і особу яка її здійснила.

З матеріалів справи вбачається, що супровідним листом від 24.11.2017 року №607/6654/17 Тернопільський міськрайонний суд направив в КНДІСЕ квитанцію про оплату експертизи, при цьому не залишаючи в матеріалах справи копії такої квитанції для свого відома (а.с.44).

24.01.2018 року на основі проведеної оплати на адресу суду надійшов висновок будівельно-технічної експертизи №1012/17-22 від 12.01.2018 року.

Згідно квитанції №29 від 26.10.2017 року вартість проведеної експертизи у справі в сумі 2772 грн. оплачено ОСОБА_1 (а.с. 165).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В матеріалах справи на момент ухвалення рішення по справі була наявна достатня кількість доказів, в тому числі і процесуальних документів, якими обов'язок по оплаті експертизи покладено на позивача, що давало можливість поза розумним сумнівом вважати, що експертиза була оплачена ОСОБА_1

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Таким чином, при відмові у стягненні витрат пов'язаних з проведенням експертизи, суд першої інстанції виявив надмірний формалізм, оскільки в матеріалах справи наявні докази про особу, яка оплатила проведення експертизи і суд на момент ухвалення рішення володів інформацією про те, що проведення експертизи оплачено ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи відзиву ОСОБА_3 зводиться до її незгоди з рішенням суду, оскільки на думку відповідача судом не встановлено причини залиття квартири позивачки. В той же час відзив не містить обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції не в праві давати таким доводам відповідача оцінку, оскільки такі доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу і ОСОБА_3 апеляційна скарга не подавалась.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вказане рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на проведення експертизи підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2772 грн витрат пов'язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2019 року в частині відмови у стягненні вартості судової експертизи скасувати і постановити у цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка проживає в АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, яка проживає в АДРЕСА_2) 2772 грн. витрат пов'язаних з проведенням експертизи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає, як постановлена у малозначній справі.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2019 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Ткач О.І.

Ходоровський М.В.