Постанова

Іменем України

18 квітня 2019 року

м. Київ

справа №359/7747/16-ц

провадження №61-35363св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В.В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

третя особа: територіальний підрозділ Головного управління Національної поліції в Київській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 березня 2018 року у складі судді Журби С. О.,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа Територіальний підрозділ ГУ Національної поліції в Київській області про встановлення особистого сервітуту на право проживання у квартирі та встановлення факту постійного проживання; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа: Територіальний підрозділ ГУ Національної поліції в Київській області про усунення перешкод у користуванні майном та виселення.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 21 лютого 2018 року зустрічну позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 21 лютого 2018 року провадження у справі зупинено до розгляду заяви про відвід судді.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_5 оскаржила ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 березня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого

2018 року про залишення зустрічного позову без розгляду та ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2018 року про зупинення провадження у справі повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана представником, який не є адвокатом, тому до застосування підлягає норма статті 357 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2018 року, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати на розгляд до апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що провадження у справі розпочато у лютому 2016 році, тому, враховуючи положення розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України, апеляційну скаргу мав право подавати представник - фізична особа за довіреністю.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися правом подання до суду відзиву на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пунктом 1 частини п'ятої статті 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України зазначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1, та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 01 січня 2018 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Згідно зі статтею 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до підпункту 18 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Отже, з 01 січня 2018 року представництво у судах апеляційної інстанції в справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами. Якщо провадження розпочате до 30 вересня

2016 року, то представництво у судах апеляційної інстанції може здійснюватися представниками, які не мають статусу адвоката.

Тлумачення підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини до визначення початку «вирішення спору», свідчить, що цей підпункт повинен застосовуватися як до тих проваджень, в яких постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, так і до тих, в яких постановлено ухвалу про повернення позовної заяви.

З матеріалів справи слідує, що провадження у справі, яка переглядається, розпочато 21 жовтня 2016 року за пред'явленим 04 жовтня 2016 року ОСОБА_4 позовом до ОСОБА_6, третя особа Територіальний підрозділ ГУ Національної поліції в Київській області про встановлення особистого сервітуту на право проживання у квартирі та встановлення факту постійного проживання (а. с. 1-3, 11 т. 1), зустрічний позов ОСОБА_6 пред'явив у листопаді 2016 року, тобто після 30 вересня 2016 року.

Висновок апеляційного суду про те, що апеляційна скарга, яка подана представником, який не має статус адвоката підлягає поверненню, відповідає вимогам закону.

За приписами частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд враховує предмет зустрічного позову - усунення перешкод у користуванні майном та виселення, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та не вбачає правових підстав віднесення спору про виселення до категорії малозначних справ .

Наведене спростовує доводи касаційної скарги про віднесення спору до категорії малозначних та можливість подачі апеляційної скарги не адвокатом.

Інші доводи касаційної скарги висновок апеляційного суду не спростовують .

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В. Пророк

І. М. Фаловська