Номер провадження: 22-ц/813/3347/19
Номер справи місцевого суду: 505/1405/16-ц
Головуючий у першій інстанції Нікітішин В. П.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 липня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

13 квітня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.08.2011 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, однак позичальник не виконував належним чином умови договору, внаслідок чого станом на 31.01.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 13 411,99 грн.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 липня 2016 року позовну заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.08.2011 року у розмірі 12 297,13 грн., яка складається з наступного: 972,66 грн. - заборгованість за кредитом; - 8424,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування вищевказаного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 липня 2016 року, та постановлення нового, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

При цьому апелянт ОСОБА_3 зазначила, що не була належним чином сповіщена про час та дату розгляду справи по суті, не приймала участі у справі, що не дало їй можливості подати заяву про застосування судом терміну позовної давності до позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», крім того вона не отримувала рішення суду від 28.07.2016 року, взагалі не знала про його існування, а тому лише зараз робить заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог Банку щодо стягнення з неї заборгованості за договором №б/н від 17.08.2011 року. У зв'язку з цим, просить відмовити у позові у повному обсязі за спливом позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 24.04.2019 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У зв'язку з цим, судове засідання не проводиться.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв'язку з цим, датою ухвалення цього рішення є 24.04.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №б/н, шляхом оформлення й підписання відповідної заяви, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З викладеними у зазначеній заяві умовами відповідач погодилась.

В результаті неналежного виконання ОСОБА_3 зобов'язань за договором, станом на 31.01.2016 року виникла заборгованість, згідно наданого Банком розрахунку (а.с. 5-6), в розмірі - 13411,99 грн., яка складається з: 972,66 грн. - заборгованість за кредитом; 8424,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2900,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 614,86грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://ргіvаtbаnк.ua/teгms/раgеs/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Так, укладаючи Договір, сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Разом з тим, пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послух передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом подання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картках.

Свої зобов'язання за Договором та угодою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 та п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

В свою чергу, власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Оскільки відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором., то він порушив умови кредитного договору та ст. ст. 509, 526 ЦК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування до спірних правовідносин Умов та правил надання банківських послуг, які застосовані судом.

Більше того, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги відносно того, що Банк звернувся до суду з порушенням строків позовної давності, з огляду на наступне.

Так, із розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж був внесений відповідачем на погашення відсотків за кредитним договором 10.06.2013 року (а.с.5-звор.).

Виходячи з викладеного, слід дійти висновку про те, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається не раніше строку дії, а в даному випадку - зі спливом останнього дня, коли був здійснений останній платіж - 10.06.2013 року.

Враховуючи, що Банком подано позовну заяву до суду 13.04.2016 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, то строк позовної давності до позовних вимог щодо сплати заборгованості за кредитом у сумі 972,66 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 8424,47 грн. не сплив, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, слід виходити із того, що у відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У зв'язку з тим, що позивач звернувся до суду з пропуском річного строку спеціальної позовної давності, судом першої інстанції обгрунтовано було відмовлено у стягненні штрафів і судове рішення в цій частині в апеляційному порядку не оскаржується.

Крім того, позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості по пені та комісії за користування кредитом, є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Встановивши у кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, Банк не зазначив, які сааме послуги за вказану комісію надаються. А тому, стягнення компенсації сукупних послуг банку за рахунок відповідача є незаконним.

З цих підстав, колегія суддів вбачає необхідним у стягненні заборгованості по пені та комісії у сумі - 2900 грн. відмовити.

Що стосується посилання апелянта ОСОБА_3 на те, що вона не була належним чином повідомленою про час і місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, то вони є безпідставними і спростовуються наявним у справі повідомленням від 9.07.2016 року про необхідність явки ОСОБА_3 до суду 28.07.2016 року (а.с.46).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, та в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2900 грн. слід відмовити.

Крім того, рішення суду підлягає зміні, в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Так, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню лише на 70,07%, то з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 965,56 грн. (1378 грн. х 70,07%)

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржуване судове рішення - зміні, з відмовою в позові на суму 2900 грн., що складає 23,58% від суми, яка стягнута за рішенням суду, то на користь апелянта з позивача слід стягнути 487,40 грн. сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги, що складає 23,58% від сплаченої суми судового збору (2067 грн. х 23,58%), як того вимагає ст. 141 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що оскільки дана справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнитичастково.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 липня 2016 року змінити.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення на його користь із ОСОБА_3 заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2900 грн. (дві тисячі дев'ятсот гривень) - відмовити.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за розгляд справи в суді першої інстанції зменшити з 1378 грн. до 965,56 грн. (дев'ятсот шістдесят п'ять гривень 56 копійок).

В іншій частині рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 487,40 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 40 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра