П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 509/4012/14-ц

провадження № 61-47064 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В.М. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - Прилиманська сільська рада Овідіопольського району Одеської області,

особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_5,

представник особи, яка подає касаційну скаргу - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5, подану його представником ОСОБА_6, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 4 жовтня 2018 року вскладі колегії суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з житлової будівлі, визначеної в технічній документації під літ. «А» житловою площею 41,6 кв.м, літньої кухні - літ. «Б» площею 25,00 кв.м, сараю літ. «В» площею 18,7 кв.м, вбиральні літ. «Г» площею 2,9 кв.м, спорудження 1-4, І, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її рідна сестра ОСОБА_7 і відкрилась спадщина на вищевказане майно. 19 листопада 2004 року ОСОБА_7 склала нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті усе своє майно заповіла їй, тобто позивачці. Спадщину після смерті ОСОБА_7 в установленому законом порядку прийняла вона та їхня мати ОСОБА_8 В порядку спадкування за заповітом вона набула право на Ѕ частину жилого будинку, а ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом на обов'язкову частку також набула право власності на іншу 1/2 частину цього ж будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла і її мати, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно у виді 1/2 частини жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Онилове Фрунзівського району Одеської області. 13 липня 2005 року ОСОБА_8 склала нотаріально посвідчений заповіт, яким на випадок смерті все своє майно заповіла ОСОБА_4 Вона своєчасно прийняла спадщину після смерті її матері ОСОБА_8, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у виді права на земельну частку (пай), але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину жилого будинку позбавлена можливості у зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не зареєструвала своє право власності на це майно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольський районний суд Одеської області від 09 жовтня 2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її сестри ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також після смерті її матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на спадкове майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, який складається з позначених на плані: під літ. «А» - жилого будинку, загальною площею 64,1 м2, жилою площею 41,6 м2; під літ. «Б» - літньої кухні, площею 25 м2; під літ. «В» - сараю, площею 18,7 м2; під літ. «Г» - вбиральні, площею 2,9 м2; №№ 1-4,І - споруд, що розтащований за адресою: АДРЕСА_2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 в установленому законом порядку та строк прийняла спадщину після смерті її матері ОСОБА_8, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у виді права на земельну частку (пай), але отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді жилого будинку позбавлена можливості через ту обставину, що спадкодавець за життя не зареєструвала своє право власності на це майно. Законність будівництва спірного жилого будинку підтверджена Декларацією Інспекції ДАБК в Одеській області про готовність об'єкта до експлуатації.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Із зазначеним рішенням суду не погодився ОСОБА_5 - особа, яка не брала участі у справі, та у травні 2017 року його представник подав в його інтересах апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 4 жовтня 2018 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 9 жовтня 2014 року в цій справі відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що право ОСОБА_4 на майно, розташоване на АДРЕСА_1, фактично обумовлено спадкуванням; перешкоди у нотаріальному оформленні спадкових прав через не проведення реєстрації прав на нерухоме майно за життя померлої, не позбавляє спадкоємців померлої захисту прав на майно в судовому порядку. Спадкоємцями майна померлої ОСОБА_7 були мати ОСОБА_8 за законом та сестра ОСОБА_4 за заповітом. Спадкоємцем майна померлої ОСОБА_8 є її дочка ОСОБА_4 за заповітом. ОСОБА_5 не входить ні до кола спадкоємців майна померлої ОСОБА_7, ні до кола спадкоємців майна померлої ОСОБА_8 Сам по собі факт реєстрації місця проживання ОСОБА_5 та інших осіб (його родини) в житловому будинку на АДРЕСА_1 не надає йому передбаченого частиною 1 статті 352 ЦПК України процесуального права апеляційного оскарження судового рішення у цій справі, оскільки рішення прийнято у правовідносинах спадкування, де ОСОБА_5 не є спадкоємцем, чиї права порушені, невизнані тощо. При цьому питання права ОСОБА_5 та інших осіб користування житловим будинком, яке предметом спадщини, оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалось.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_6 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 4 жовтня 2018 року та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що рішенням суду першої інстанції не порушено прав заявника, оскільки він з 2004 року разом зі своєю дружиною, донькою та двома неповнолітніми онуками проживає в будинку, що є предметом спадщини, добросовісно ним володіє та сплачує відповідні платежі, а тому має право набути на цей будинок право власності за набувальною давністю.

Доводи інших учасників справи.

ОСОБА_4 подала відзив на касаційну скаргу, в якій просить залишити ухвалу суду апеляційної інстанції без змін, а касаційну скаргу без задоволення, оскільки ОСОБА_5 незаконно вселився у спірне домоволодіння, не входить до кола спадкоємців майна ні за померлою ОСОБА_7, ні за ОСОБА_8, та не має прав на спірний будинок, а тому судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права та у відповідності до положень матеріального права.

Інші учасники справи не скористались наданим їм правом на подання відзиву.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_8 є матір'ю ОСОБА_4 та ОСОБА_7

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року; спадкову справу до майна померлої заведено Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою; ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулась 5 квітня 2005 року.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 96 років; спадкову справу №04/2012 до майна померлої заведено Фрунзівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області; ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулася 23 січня 2012 року.

ОСОБА_8 склала заповіт на користь ОСОБА_4, який посвідчено 13 липня 2005 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Куркан Н. Ф., зареєстровано в реєстрі за №4080 (т.1 а.с.80, т.2 а.с.11).

ОСОБА_10 було надано земельну ділянку площею 0,12 га на АДРЕСА_1, на якій нею збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, але за її життя не був не зданий в експлуатацію з відповідним отриманням правовстановлюючих документів, проте обліковувався за нею по погосподарській книзі.

Відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі правовстановлюючих документів на ім'я ОСОБА_7 на цей житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами унеможливило оформлення ОСОБА_8 та ОСОБА_4 прав на майно померлої ОСОБА_7 в нотаріальному порядку та мало наслідком звернення за захистом невизнаних, а в подальшому й порушених прав на нерухоме майно до суду.

Також суд установив, що щодо цього спадкового майна було ухвалено ряд судових рішень у різних справах.

Так, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 серпня 2005 року в справі №2-1211/2005 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_11 про визнання недійсним заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області 19 листопада 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №1150 ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, задоволено зустрічний позов ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини; визначено додатковий строк до 5 грудня 2005 року для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дочки ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 6 лютого 2006 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 серпня 2005 року у справі №2-1211/2005 скасовано, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_11 про визнання недійсним заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області 19 листопада 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №1150 ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, задоволено частково зустрічний позов ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини; визначено додатковий строк до 6 травня 2006 року для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дочки ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року; відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття у порядку спадкування нерухомого майна на АДРЕСА_1 (т.1 а.с.5, 6-9). Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 9 листопада 2007 року в порядку касаційного перегляду справи №2-1211/2005 рішення апеляційного суду Одеської області від 6 лютого 2006 року скасовано, залишено без змін рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 5 серпня 2005 року.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 6 червня 2006 року в справі №2-1388/2006 визнано мирову угоду між ОСОБА_4 та ОСОБА_8; визнано за ОСОБА_4 і ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в рівних частках на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 Овідіопольського району Одеської області.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 2 жовтня 2009 року в справі №2-22/2009 задоволено позов ОСОБА_4, ОСОБА_8 про визнання нечинними рішень ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, визнання права власності на спадкове майно; встановлено факт належності домобудівлі на АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та визнано домобудівлю спадковим майном після смерті ОСОБА_7; визнано за ОСОБА_8 в порядку спадкування (обов'язкова частка) право власності на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування (за заповітом) право власності на Ѕ частку будинку АДРЕСА_1; визнано нечинним та скасовано рішення Прилиманської сільської ради від 10 березня 2006 року №822-У «Про видачу свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок»; визнано нечинним та скасовано рішення Прилиманської сільської ради від 10 березня 2006 року № 822/І-У «Про надання згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); визнано недійсним свідоцтво від 5 квітня 2006 року про право власності ОСОБА_5 на житловий будинок, розташований на АДРЕСА_1; зобов'язано КП «Овідіополське районне бюро технічної інвентаризації» скасувати державну реєстрацію прав ОСОБА_5 на нерухоме майно на АДРЕСА_1; визнано нікчемним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом 7 червня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за №402. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2010 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області в частині вимог про встановлення факту належності домобудівні ОСОБА_7, визнання домобудівлі спадковим майном, визнання за ОСОБА_8 права власності на частку будинку в порядку спадкування за законом, визнання за ОСОБА_4 права власності на частку будинку в порядку спадкування за заповітом; визнання нікчемним договору купівлі-продажу скасовано, ухвалено в цій частині вимог нове рішення про відмову в позові. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2010 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 2 жовтня 2009 року в частині визнання нечинними і скасування рішення Прилиманської сільської ради від 10 березня 2006 року №822-У та рішення Прилиманської сільської ради від 10 березня 2006 року №822/1-У ; визнання недійсним свідоцтва про право власності; зобов'язання бюро технічної інвентаризації скасувати реєстрацію прав на нерухоме майно скасовано, провадження у справі в цій частині вимог закрито. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2011 року судові рішення першої та апеляційної інстанції скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 травня 2013 року в справі №2-1878/11 задоволено позов ОСОБА_4 про скасування рішення ради; визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 5 квітня 2006 року Прилиманською сільською радою на ім'я ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на АДРЕСА_1; визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого на АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_12, посвідчений нотаріусом Овідіопольського районного округу Куркан Н. Ф., зареєстрований в реєстрі за №402; задоволено зустрічний позов ОСОБА_13 про скасування рішення ради; визнано незаконним та скасовано рішення Прилиманської сільської ради від 30 березня 2007 року №216-У «Про скасування рішення ХХІ сесії ІУ скликання №882-ІУ від 10 березня 2006 року «Про видачу свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_5.» (т.1 а.с.14-18). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 грудня 2013 року рішення Овідіопольського районного суду одеської області від 22 травня 2013 року в частині задоволення зустрічного позову скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи обох касаційних скарг, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Статтею 352 ЦПК України встановлюються обмеження щодо можливості апеляційного оскарження судового рішення особою, яка не брала участі у справі, а саме встановлено вимогу, відповідно до якої право апеляційного оскарження набувається такою особою у разі, якщо суд вирішив питання про її права та обов'язки.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 3 частини першої та частини 2 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося; про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Установивши, що спадкоємцями майна померлої ОСОБА_7 були мати ОСОБА_8 за законом та сестра ОСОБА_4 за заповітом, а спадкоємцем майна померлої ОСОБА_8 є її дочка ОСОБА_4 за заповітом, а також те, що ОСОБА_5 не входить ні до кола спадкоємців майна померлої ОСОБА_7, ні до кола спадкоємців майна померлої ОСОБА_8, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що спірне судове рішення, ухвалене у правовідносинах спадкування, не вирішувало питання про права та інтереси ОСОБА_5

При цьому доводи ОСОБА_5 про порушення оскаржуваним рішенням його права на нерухоме майно, що, на його думку, підтверджено зверненням до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю не приймаються, оскільки факт звернення до суду з відповідним позовом не підтверджує, що спірним рішенням вирішено питання про його права та інтереси.

Отже, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що не відноситься до повноважень Верховного Суду.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального права, а тому касаційну скаргу ОСОБА_6, подану в інтересах ОСОБА_5, необхідно залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - залишити без змін.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409-415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану його представником ОСОБА_6, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 4 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А.О. Лесько

С.Ю. Мартєв