ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1664/19 Справа № 201/3850/18 Суддя у 1-й інстанції - Ходаківський М.П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк",

на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2018 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2018 року до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 23 листопада 2010 року у розмірі 8 026, 34 грн. (вісім тисяч двадцять шість грн. 34 копійок), з яких: тіло кредиту - 3 166, 45 грн. (три тисячі сто шістдесят шість грн. 45 копійок), нараховані відсотки за користування кредитом - 4 859, 89 грн. (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят дев'ять грн. 89 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д) сплачений останнім судовий збір у розмірі 1762 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві грн.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" просить змінити заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2018 року, скасувавши його в частині відмови у стягненні заборгованості з пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в цій частині в повному обсязі, в іншій частині залишити без змін.

Відзивів на апеляційну скаргу Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір з оформленням картки «Універсальна», за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 3 400 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,60 % річних на суму заборгованості за кредитом.

Згідно із заявою на отримання кредиту відповідач згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку та згодна з тим, що заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг (а.с. 9).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором станом на 19 лютого 2018 року виникла заборгованість у розмірі 12 980, 45 грн., з яких 3 166, 45 грн. - тіло кредиту, 4 859, 89 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 3 859, 80 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 594, 31 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 2-4).

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку для надання послуг банк відкриває клієнту картку, її вид визначений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання карти, зазначена в заяві.

Згідно встановлених судами обставин та досліджених доказів, на підтвердження своїх позовних вимог позивач надав копію анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 23 листопада 2010 року, яка підписана ОСОБА_1

Разом з тим, із даної заяви вбачається, що пам`ятка клієнта, яка є невід`ємною частиною договору відповідачці не видавалася.

Звернувшись до суду з даним позовом, банк додав до позовної заяви письмові Умови та Правила надання банківських послуг, де визначено, за яких умов та за якими правилами банк відкриває позичальнику банківську картку чи надає інші банківські послуги.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Таким чином, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України і за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до положень ст. ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

А тому, задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача і позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Посилання в апеляційній скарзі на те що, відповідач не заперечував проти наявності заборгованості та не оспорював розрахунок заборгованості, тому повністю згодний з умовами користування та отримання кредиту на таких умовах є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт укладення з відповідачем кредитного договору, на умовах, вказаних ним у позовній заяві ПАТ КБ "ПриватБанк" не доведено.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова