Справа № 419/869/17
Провадження № 22-ц/810/95/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Єрмакова Ю.В. (суддя-доповідач)

суддів Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Луганського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області (суддя Іванова О.М.)

від 12 грудня 2018 року

учасники справи:

позивач Кредитна спілка «Імперіал ЛТД»

відповідач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

справа про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

В березні 2017 року Кредитна Спілка «Імперіал ЛТД» ( позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що:

29.05.2012 року між КС Імперіал ЛТД та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 21 на, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії кредитного договору 24 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем.

29.05.2012 року між КС Імперіал ЛТД, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 21 на/1, відповідно до якого ОСОБА_3 взяв на себе обов`язок відповідати по зобов`язанням ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору.

29.05.2012 року між КС Імперіал ЛТД, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 21 на/2, відповідно до якого ОСОБА_2 взяла на себе обов`язок відповідати по зобов`язанням ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору.

ОСОБА_1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 19.01.2017 року становить 11580,49 грн.

Крім того, 11.09.2013 року між КС Імперіал ЛТД та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 210 на, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2600,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії кредитного договору 24 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем.

11.09.2013 року між КС Імперіал ЛТД, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 210 на/1, відповідно до якого ОСОБА_2 взяла на себе обов`язок відповідати по зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору.

ОСОБА_1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 19.01.2017 року становить 7619,11 грн.

Також, 25.03.2015 року між КС Імперіал ЛТД та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 350 на, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії кредитного договору 24 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем.

ОСОБА_1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 19.01.2017 року становить 13345,88 грн.

Оскільки в добровільному порядку відповідачами сума заборгованості не погашена, позивач просив стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 21 на від 29.05.2012 року у розмірі 11580,49 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 21 на від 29.05.2012 року у розмірі 11580,49 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №210 на від 11.09.2013 року у розмірі 7619,11 грн; стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №350 на від 25.03.2015 року у розмірі 13345,88 грн..

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 12 грудня 2018 року позов Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» Савіна Івана Олексійовича, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. № НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідн. НОМЕР_2 , на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» (вул. Трудова, буд. 18, м. Старобільськ, Луганська область, 92703, № 8585 в АТ «Ощадбанк» МФО 304665, ) заборгованість за Кредитним договором № 21 на від 29.05.2012 року у розмірі 6718,87 грн (шість тисяч сімсот вісімнадцять гривень вісімдесят сім копійок).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. № НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідн. НОМЕР_3 , на користь Кредитної спілки «Імперіал Л`ГД» заборгованість за Кредитним договором №21 на від 29.05.2012 року у розмірі 6718,87 грн (шість тисяч сімсот вісімнадцять гривень вісімдесят сім копійок).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. № НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідн. НОМЕР_3 , на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за Кредитним договором №210 на від 11.09.2013 року у розмірі 7619,11 грн (сім тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень одинадцять копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. № НОМЕР_1 , на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за Кредитним договором №350 на від 25.03.2015 року у розмірі 13345,88 грн (тринадцять тисяч триста сорок п`ять гривень вісімдесят вісім копійок).

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням в січні 2019 року відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (скаржники) звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 12 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» за необґрунтованістю.

Доводами апеляційної скарги є те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню через недоведеність обставин справи, які мають значення для обставин справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Скаржники зазначають, що суд першої інстанції дійшов висновку щодо прострочення відповідачами строків, визначеним графіком платежів, не маючи ні оригіналу ні копії цього графіку, на який посилався позивач у позовній заяві.

Крім того, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 21 від 29.05.2012 року, з 23.06.2015 року відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі 140%, що є необґрунтованим, так як згідно п.3.7,3.8, кредитного договору №21 на відсотки у такому розмірі можуть нараховуватися у разі визнання кредиту з підвищеним ризиком, що відбувається за рішенням Кредитного комітету. Доказів, на підтвердження того, що вказаний кредит було визнано кредитом з підвищеним ризиком позивач до суду не надав.

Також, скаржники вказують на те, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 01.10.2014 року у цивільній справі № 431/2856/14-ц за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 21 від 29.05.2012 року, вказане рішення набрало чинності та було виконано. Отже, суд першої інстанції відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в частині позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 21 від 29.05.2012 року мав закрити провадження у справі.

Також, скаржники не згодні з нарахуванням відсотків за ставкою 140% за кредитними договорами №210 на від 11.09.2013 року та №350 на від 25.03.2015 року, оскільки доказів прийняття рішення про надання кредитам статусу з підвищеним ризиком, не надано.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року відкрито провадження по справі, сторонам по справі роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 06 березня 2019 року справу було призначено до апеляційного розгляду.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Інтереси позивача в судовому засіданні представляв його представник ( ОСОБА_4 Геннадіївна).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, відповідача Шопіну І.І., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції послався на положення ст. 526, 530, 554, 610, 625 ЦК України, зазначив, що позивачем доведено факт укладення між ним та відповідачем кредитних договорів, забезпечення кредитів порукою, також погодився з наданим позивачем розрахунком заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання ОСОБА_1 взятих на себе грошових зобов`язань, в частині стягнення заборгованостей за кредитним договором №210 на від 11.09.2013 та за кредитним договором №350 на від 25.03.2015 року.

В частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 21 на від 29.05.2012 року, суд першої інстанції, врахував, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 01.10.2014 року у справі №431/2856/14-ц з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором №21 на від 29.05.2012 року станом на 08.09.2014 року у розмірі 4861,62 грн., а тому дійшов висновку про часткове задоволення вимог в цій частині в сумі 6718,87 грн (11580,49 грн 4861,62 грн = 6718,87 грн).

Судова колегія не може погодитися з такими висновками суду.

Так, відповідно до ст. 526 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч.1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання ( ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 та ч. 1 ст. 638 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи 29.05.2012 року між КС Імперіал ЛТД та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 21 на, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії кредитного договору 24 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем, що підтверджується копією кредитного договору (а.с.4-5).

29.05.2012 року між КС Імперіал ЛТД, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 21 на/1, відповідно до якого ОСОБА_3 взяв на себе обов`язок відповідати по зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору, що підтверджується копією договору поруки (а.с.6).

29.05.2012 року між КС Імперіал ЛТД, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 21 на/2, відповідно до якого ОСОБА_2 взяла на себе обов`язок відповідати по зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору, що підтверджується копією договору поруки (а.с.7).

Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Звертаючись до суду позивач зазначив, що у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 19.01.2017 року становить 11580,49 грн, яка складається з : 4500 грн. - тіло кредиту; 7080,49 грн. проценти, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №21 на від 29.05.2012 року (а.с.8).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в цій частині судовою колегією було задоволено клопотання представника позивача та витребувано цивільну справу №431/2856/14-ц (провадження 2/431/1020/2014 за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованості за кредитним договором №21 на від 29.05.2012 року станом на 08.09.2014 року у розмірі 4861,62 грн.

Згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01.10.2014 року по вказаній справі з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь КС «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором №21 на від 29.05.2012 року станом на 08.09.2014 року у розмірі 4861,62 грн., яка складається з: 4500грн. тіло кредиту; 361,62 грн.- проценти по кредиту.

Як вбачається з позовних вимог та розрахунку заборгованості, сума 4500 грн. - тіло кредиту (вже була стягнута за вказаним рішенням суду), заявлено позивачем повторно при зверненні до суду з позовом 20.03.2017 року, а також нараховані проценти у сумі 7080, 49 грн.

Суд зазначеним обставинам відповідної правової оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про часткову обґрунтованість позову за вказаним кредитним договором.

З урахуванням наведених обставин, судова колегія дійшла висновку про безпідставність заявлених вимог, оскільки тіло кредиту у сумі 4500 грн. вже було стягнуто рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 01.10.2014 року, а тому підстав для нарахування процентів згідно кредитного договору в подальшому у позивача не було.

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач після винесення зазначеного рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01.10.2014 року проводив оплату кредиту, проте ці кошти зараховувалися на погашення процентів. Останнє зарахування відбулося 03.11.2016 року.

З урахуванням наведених обставин, положень п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, провадження по справі за кредитним договором № 21 на від 29.05.2012 року в частині стягненні тіла кредиту в сумі 4500грн. - закриттю, оскільки спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже був вирішений рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 01.10.2014 року, яке набрало законної сили.

Також, у зв`язку з наведеними обставинами не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення процентів по вказаному кредиту в сумі 7080, 49 грн.

У зв`язку з наведеним доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними.

Що стосується вимог за кредитним договором № 210 на від 11.09.2013 року, то як вбачається з матеріалів справи, між КС Імперіал ЛТД та ОСОБА_1 укладено вказаний кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2600,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання; плата за користування кредитом становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом; строк дії кредитного договору 24 фактичних місяці від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем.

Вказане підтверджується копією кредитного договору (а.с.10-11).

Також, 11.09.2013 року між КС Імперіал ЛТД, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 210 на/1, відповідно до якого ОСОБА_2 взяла на себе обов`язок відповідати по зобов`язанням ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору, що підтверджується копією договору поруки (а.с.12).

У зв`язку з неналежним виконанням свої зобов`язань за вказаним кредитним договором виникла заборгованість, яка станом на 19.01.2017 року становить 7619,11 грн., і яка складається з: 2500 грн.- тіло кредиту; 5119,11грн. проценти.

На підтвердження вказаної заборгованості позивачем надано розрахунок (а.с.13).

Судова колегія не може погодитися з висновком суду щодо стягнення процентів за вказаним кредитом у зазначеній сумі.

Як було зазначено вище, строк кредитного договору № 210 на від 11.09.2013 року складає 24 фактичних місяці, тобто строк дії договору до 11.09.2015 року.

Проте, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 210 на від 11.09.2013 року, проценти за користування кредитом в сумі 5119,11грн. нараховані з 11.09.2013 року по 19.01.2017 року, що є безпідставним, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17.

Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем з 01.06.2015 року нараховувались проценти за ставкою 140 %.

Довід апеляційної скарги з приводу безпідставного нарахування процентів за вказаною ставкою перевірявся судовою колегією та представником позивача був наданий витяг з протоколу №196 від 01 березня 2016 року про надання кредитам №210 на від 11.09.2013 року та №350 на від 25.03.2015 року статусу кредитів з підвищеним ризиком та зміною з цього приводу процентної ставки на 140% річних.

Оскільки на час нарахування процентів за ставкою 140 % (з 01.06.2015 року) рішення про надання статусу кредиту з підвищеним ризиком та зміною з цього приводу процентної ставки на 140% річних було відсутнє, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність нарахування процентів за вказаним кредитом виходячи з 140 %, а тому сума заборгованості за процентами, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 повинна бути нарахована за ставкою 70 % за період з 11.09.2013 року по 11.09.2015 року (строк дії договору).

Отже, на користь кредитної спілки «Імперіал ЛТД» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 210 від 11.09.2013 року підлягає стягненню сума 2 651 грн. 33 коп., з яких: 2 500 грн. - тіло кредиту та 151 грн. 33 коп.(з урахуванням вже погашеної суми нарахованих відсотків 3 419 грн. 20 коп.(ставка 70%) проценти за користування кредитом.

У зв`язку з наведеним доводи скаржника в цій частині заслуговують на увагу.

Також, за кредитним договором № 350 від 25.03.2015 року кредитні кошти були надані ОСОБА_1 строком на 24 місяці, останній строк повернення 25.03.2017 року.

У зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 350 від 25.03.2015 року виникла заборгованість, яка складається із заборгованості з основної суми боргу 4 300 грн та заборгованості зі сплати процентів 9 045, 88 грн., а всього 13 345 грн. 88 коп.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, проценти в сумі 9045,88грн. нараховані позивачем за період з 25.03.2015 року по 19.01.2017 року (в період дії договору).

При цьому з 25.03.2015 року по 01.06.2016 року за ставкою 70%, а з 02.06.2015 року по 19.01.2017 року за ставкою 140 %.

Як вже було зазначено вище, представником позивача був наданий витяг з протоколу №196 від 01 березня 2016 року про надання кредитам №210 на від 11.09.2013 року та №350 на від 25.03.2015 року статусу кредитів з підвищеним ризиком та зміною з цього приводу процентної ставки на 140% річних.

Суд зазначених обставин не з`ясовував, вважаючи нарахування процентів за ставкою 140 % з 02.06.2015 року та суму процентів у розмірі 9045,88грн. обґрунтованими, проте, оскільки рішення про надання кредитам №210 на від 11.09.2013 року та №350 на від 25.03.2015 року статусу кредитів з підвищеним ризиком та зміною з цього приводу процентної ставки на 140% річних прийнято тільки 01.03.2016 року, то саме з цього періоду є підстави для нарахування процентів за ставкою 140 %, як за кредитом з підвищеним ризиком.

У зв`язку з наведеним висновок суду про стягнення з відповідача процентів за кредитним договором № 350 від 25.03.2015 року в сумі 9045,88грн. є помилковим, а рішення суду в цій частині не відповідає матеріалам справи.

Враховуючи наведене вище, нарахування процентів за ставкою 140 % за період з 02.06.2015 року до дня прийняття рішення про надання кредиту №350 на від 25.03.2015 року статусу кредиту з підвищеним ризиком та зміною з цього приводу процентної ставки на 140% (01.03.2016 року) є безпідставним (відсутнє відповідне рішення), а тому на користь кредитної спілки «Імперіал ЛТД» з ОСОБА_1 за кредитним договором № 350 від 25.03.2015 року підлягає стягненню всього 11 091 грн. 31 коп., з яких: 4 300 грн. - тіло кредиту та 6 791 грн. 31 коп. проценти (з урахуванням вже погашеної суми нарахованих процентів 1 393 грн. 10 коп., а також з нарахування процентів у період з 25.03.2015 року по 29.02.2016 року за ставкою 70% та з 01.03.2016 року по 19.01.2017 року за ставкою 140 %) проценти за користування кредитом.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в матеріалах справи графіків платежів за вказаними кредитними договорами не є слушними, оскільки в матеріалах справи на аркушах справи 104 та 108 вказані графіки є з зазначенням основної суми кредитів, щомісячної суми погашення та нарахування процентів, при порівнянні графіків погашення кредитів та розрахунків заборгованості наявні підстави, що відповідачем ОСОБА_1 ці графіки погашення кредитів порушувались, тобто зобов`язання за вказаними кредитними договорами не виконувались належним чином.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем неправильно були зараховані (або не в повній мірі) суми на погашення відповідачем ОСОБА_1 сум процентів та тіла кредиту за кредитами №210 на від 11.09.2013 року та № НОМЕР_4 на від 25.03.2015 року, відсутні.

Фактично відповідачі не згодні в апеляційній скарзі з нарахування процентів за вказаними кредитами, що було перевірено судовою колегією та ці доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.

Отже, з урахування наведених обставин, судова колегія дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для справи за вказаними кредитами, порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення, а тому є підстави для його скасування з ухваленням нового рішення.

Скаржниками при зверненні до суду з апеляційною скаргою було сплачено судовий збір в сумі 2644,4грн..

Оскільки апеляційна скарга задоволена частково, з позивача на користь відповідачів, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України (пропорційності розміру задоволення позовних вимог) підлягає стягненню судовий збір в сумі 1526,97 грн. по 508, 99 грн. кожному.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 12 грудня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідн. № НОМЕР_3 , солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_1 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за Кредитним договором № 210 від 11.09.2013 року у розмірі 2 651, 33 грн. з яких: 2 500 грн. - тіло кредиту та 151, 33 грн. відсотки за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. № НОМЕР_1 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за Кредитним договором № 350 від 25.03.2015 року у розмірі 11 091, 31 грн., з яких: 4 300 грн. - тіло кредиту та 6 791, 31 грн. відсотки за користування кредитом.

Провадження у справі в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованості за кредитним договором № 21 від 29.05.2012 року тіла кредиту в сумі 4500 грн. закрити.

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» за кредитним договором № 21 від 29.05.2012 року процентів за користування кредитом в сумі 7 080, 49 грн. відмовити.

Стягнути з Кредитної Спілки «Імперіал ЛТД» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1526,97 грн. по 508, 99 грн. кожному.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 17 травня 2019 року.

Головуючий

Судді: