ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 650/511/18 Головуючий в 1 інстанції Дамчук О.О.
Номер провадження 22-ц/819/778/19 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів Кутурланової О.В.,

Майданіка В.В.,

секретар Пісоцька Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Петренка Тараса Володимировича, який діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 12 лютого 2019 року у складі судді Дамчука О.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Великоолександрівської селищної ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 22 лютого 2018 року близько 16 години в смт Велика Олександрівка по вул. Свободи позивач керував транспортним засобом ВАЗ-211540 державний номер НОМЕР_1 та, при виконанні лівого повороту, навпроти будинку №19 в`їхав у вибоїну, внаслідок чого від удару об стінку якої автомобіль отримав механічні пошкодження: пробита передня права шина, деформовано металевий диск шини, пошкоджено стійки амортизатора, опірний підпільник, стакан передньої стійки амортизатора, тріснуло лобове скло.

Згідно кошторису на ремонт автомобіля, складеного керівником ТОВ « Лада-Сервіс СТО-4», позивачу завдані збитки у розмірі 12535 грн.

Посилаючись на те, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталась через невиконання службових обов`язків посадовими особами Великоолександрівської селищної ради щодо утримання дороги в належному стані, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 12535 грн..

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 грн, завдану йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка виразилась у психо-емоційному стресовому стані, який він відчував тривалий час, необхідних витратах часу, зусиль по ремонту автомобіля, витрат значних для нього коштів по ремонту транспортного засобу.

Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 12 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 керував належним йому автомобілем будучи обізнаним про незадовільний стан дороги біля будинку №19 по вул. Свободи в смт В. Олександрівка, всупереч вимогам п.12.1, 12.3 ПДР не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не вжив заходів по запобіганню зіткнення із перешкодою на дорозі та скерував транспортний засіб у вибоїну.

Позивач не надав доказів того, що саме відповідач є балансоутримувачем вулично-дорожньої мережі по вул. Свободи в смт В. Олександрівка біля буд.№19, де сталась ДТП, не надав доказів фіксації обставин ДТП ( інформацію про технічний стан транспортного засобу на час зіткнення із перешкодою, відображені на фотознімках пошкодження, та наявну на дорозі вибоїну, її розміщення , розмітку та ширину проїзної частини дороги, стан і характеристику дорожнього покриття, наявність чи відсутність несправності транспорту, що могли вплинути на рух автомобіля), необхідних для проведення судової авто-технічної експертизи, з питань, що потребували спеціальних знань для встановлення вини відповідача і визначення розмірну заподіяної матеріальної шкоди. Також суд послався на необґрунтованість вимог та відсутність підстав для стягнення 10000 грн на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі адвокат Петренко Тарас Володимирович, який діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Великоолександрівська селищна рада посилається на безпідставність її доводів, які суперечать фактичним обставинам справи, та не підтвердженні належними доказами, а тому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Положеннями ч. 3 ст. 14 та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю, а згідно ст. 17 цього Закону управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

За приписами пп. 1, 4 ч. 1 ст. 21 Закону «Про автомобільні дороги» автомобільна дорога, вулиця являє собою частину території, в тому числі в населеному пункті, призначену для руху транспортних засобів і пішоходів, з усіма розміщеними на ній спорудами, а згідно з ч. 1 ст. 24 названого Закону, власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за: стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

В ч. 1 ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» визначено до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху віднесено:

- розробку програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;

- компенсацію витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів;

- забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху;

- забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов;

- вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях;

- термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

- своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

- організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

В п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року № 198, встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно та якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2018 року близько 16 години в смт Велика Олександрівка по вул. Свободи позивач керував транспортним засобом ВАЗ-211540 державний номер НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: при виконанні лівого повороту навпроти будинку №19 автомобіль в`їхав у неогороджену ( непозначену )вибоїну, яка знаходиться на проїзній частині дороги, внаслідок чого від удару автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

Зазначена пригода 22.02.2018р. зареєстрована в журналі обліку ДТП ЖЄО №410. У цей же день складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та під час обстеження встановлено, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану вказаної ділянки дороги покладено на Великоолександрівську селищну раду Херсонської області. Експлуатаційний стан обстеженої ділянки дороги не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху» Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», оскільки встановлено, що покриття проїзної частини має ямковість розміром 85х80х6, відсутня дорожня розмітка. Виявлено порушення вимог ДСТУ 3587-97. ( а.с.85-90).

За наслідком проведеної перевірки на підставі звернення ОСОБА_1 на адресу голови Великоолександрівської селищної ради направлена вимога ( припис) від 22.02.2018р. про усунення порушення з метою забезпечення безпеки дорожнього руху. Крім того, вимагалось від селищного голови ліквідувати ямковість проїзної частини вул.Свободи біля будинків № 17-19, ліквідувати намиви гравію та піску, відновити дорожню розмітку ( а.с.17, 91).

Той факт, що спірний відрізок дороги перебуває на утриманні саме В.Олександрівської селищної ради підтверджено ще й тим, що рішенням останньої від 22.12.2017р. затверджено програму розвитку благоустрою на території селищної ради, контроль за виконанням покладено на постійну комісію з питань бюджету, фінансів соціально-економічного розвитку та управління об`єктами комунальної власності. До заходів цієї програми віднесено капітальний ремонт проїзної частини вул. Свободи ( від вул. Братська до вул. Миру, перехрестя вулиць Маяковського, Шкільна та Соборна).( а.с.40-45).

Наведеним обставинам справи суд належної оцінки не надав, вимоги законодавства не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність доказів приналежності відповідачеві, як органу місцевого самоуправління, вказаної частини дороги та встановленого законодавством обов`язку утримувати у безпечному для її використання стані.

Крім того, обставини пошкодження автомобіля через в`їзд останнього у неогороджену вибоїну не заперечено представником відповідача в ході розгляду справи.

Також суперечить фактичним обставинам справи висновок суду про те, що шкода майну спричинена внаслідок поганого зору самого позивача та порушення ним вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, яким зобов`язано водія ураховувати дорожню обстановку, стан автомобіля під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, оскільки твердження суду про те, що позивач не прийняв міри по зменшенню швидкості руху та порушення п.12.3 ПДР не вжив заходів аж до зупинки транспортного засобу, не підтверджені жодним доказом. За відсутності об`єктивного підтвердження вказаного порушення та згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, за змістом протоколу про прийняття заяви ОСОБА_1 про вчинення правопорушення вбачається, що автомобіль отримав механічні пошкодження, опис яких визначений 26.02.2018р. за результатом огляду на СТО «ЛадаСервіс СТО-4», а саме : пробита передня права шина, деформовано металевий диск шини, пошкоджено стійки амортизатора, опірний підпільник, стакан передньої стійки амортизатора, тріснуло лобове скло.

Згідно кошторису ремонту автомобіля, складеного спеціалістом ТОВ « Лада-Сервіс СТО-4», позивачу завдані збитки у розмірі 12535 грн. ( а.с.8 та уточнена довідка від 10.05.2019р., досліджена апеляційним судом.).

Позивач, звертаючись із позовом посилався на те, що йому як власнику автомобіля в результаті ДТП заподіяна майнова шкода у розмірі вартості відновлюваного ремонту і запасних частин, що підлягають ремонту і заміні згідно наданого кошторису.

В ході розгляду справи представник відповідача не заперечував ні обсяг пошкоджень, ні вартість відновлюваного ремонту. Незважаючи на роз`яснення суду у разі заперечення суми стягнення та можливість проведення експертного дослідження та встановлення саме експертом вартості необхідного ремонту, за відповідним клопотанням зацікавленої сторони, представник відповідача відмовився від проведення будь-якого дослідження. Позивач вважав, що наявних письмових доказів достатньо для встановлення фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди ( ст. 16 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом наведених законодавчих положень відповідальність за завдану шкоду настає лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. Відсутність хоча б одного з елементів, що становлять склад цивільного правопорушення, не дає підстав для покладення відповідальності за заподіяні збитки.

Згідно з п. 2.12 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, власник транспортного засобу має право на відшкодування збитків, завданих унаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки дорожнього руху.

За приписами ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Приписи вказаної норми законодавства допускають обґрунтованість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів, тобто за наявності трьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки у вигляді незаконних рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, збитків та їх розміру, причинного зв`язку між протиправною поведінкою ( бездіяльністю) та збитками).

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу місцевого самоврядування та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У справі, що розглядається встановлено наявність у діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення. А саме: встановлена протиправна поведінка, яка виразилась у бездіяльності відповідача, як уповноваженого органу щодо утримання в належному стані автомобільної дороги, а також бездіяльності щодо невідкладного позначення пошкодження покриття сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями.

Шкідливий результат такої бездіяльності спричинила заподіяння шкоди майну позивача - автомобілю, у розмірі прямих витрат на його відновлення.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, відповідача, та шкодою, яка полягає у тому, що через неналежне утримання відповідної частини дороги біля будинку № 19 по вул. Свободи у смт В.Олександрівка, в небезпечному для дорожнього руху стані, 22.02.2018р. автомобіль позивача потрапив у неогороджену вибоїну (яму) і зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого позивач має нести витрати на відновлення автомобіля, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, вина відповідача презюмується, оскільки останнім не надано доказів відсутності його вини щодо невиконання обов`язку з утримання дороги в належному та безпечному для дорожнього руху стані.

Наведені обставини справи суд першої інстанції не врахував, на норми права, що підлягали застосуванню, уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через недоведеність вини відповідача у спричиненні майнової шкоди.

Також помилковим слід визнати висновок суду про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки встановлено, що моральна шкода спричинена змінами у звичному способі життя позивача через пошкодження транспортного засобу та неможливість його використання протягом тривалого часу , а також необхідністю докладання додаткових зусиль для відновлення порушеного права у тому числі і шляхом звернення за судовим захистом.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер шкоди, тривалість страждань, яких зазнав позивач, і всіх обставин її заподіяння, та змін у звичному способі життя позивача та з врахуванням вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що розмір відшкодування має складати 3000 грн.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. 16,22,23, 1173,1166,1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 367,374 та ст. 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Петренка Тараса Володимировича, який діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 12 лютого 2019 року скасувати і постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області на користь ОСОБА_1 12535 грн на відшкодування майнової шкоди та 3000 грн відшкодування моральної шкоди, судові витрати в сумі 2819,2 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом 30 днів з часу складання повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного тексту постанови - 20.05.2019р.

Головуючий _____________ Н.В. Орловська

Судді: _____________ О.В. Кутурланова

_____________ В.В. Майданік