ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 766/2302/17 Головуючий в І інстанції Дорошинська В.Е.
Номер провадження 22ц-819/750/2019 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.,
секретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 31 січня 2019 рокуза заявою ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_7 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвестресурс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Могильницької Ольги Андріївни, третя особа Відділ державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції міста Херсона, про визнання недійсним договорів,

встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_7 звернулася до суду з вимогами визнати недійсним іпотечний договір № С_0029349_08/ДІ від 11 квітня 2008 року, укладений між АБ «Факторіал-Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8, яким забезпечено зобов'язання ОСОБА_10 за генеральною угодою № С_00293/49_08 від 11 квітня 2008 року; визнати недійсним договір про відступлення прав вимог від 14 листопада 2013 року, укладений між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Енергоінвестресурс»; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 грудня 2013 року, укладений між ТОВ «Енергоінвестресурс» та ОСОБА_11

30 січня 2019 року ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_7 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на універсальний магазин із кафе, розташований по АДРЕСА_1

В обґрунтування заяви зазначила, що у разі задоволення позовних вимог у даній справі право власності на вище вказаний універсальний магазин із кафе повернеться до його первісного власника ОСОБА_8, таким чином позивач у даній справі захищає свої права, шляхом повернення спірного майна первинному власнику з подальшим зверненням на нього стягнення у порядку виконання рішення суду. Одночасно, будь-які дії відповідачів, насамперед теперішнього власника спірного майна ОСОБА_5, щодо його подальшої реалізації утруднить або зробить неможливим виконання рішення у справі. На даний час позивачу стало відомо про те, що ОСОБА_5 звернувся до Херсонської міської ради із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, окрім цього на низці спеціалізованих сайтів розміщено оголошення ОСОБА_5 щодо продажу спірного майна, а тому, відповідач ОСОБА_5 матиме можливість здійснити реалізацію спірного майна, яке перебуває в його власності, що, в свою чергу, зробить неможливим фактичне виконання рішення суду у даній справі і як наслідок, погашення заборгованості ОСОБА_8 перед позивачем.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2019 року заяву ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_7 задоволено, постановлено накласти арешт на універсальний магазин із кафе, розташований по АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що провадження у даній справі було відкрито 04 квітня 2017 року, протягом майже двох років розгляду справи вищезазначене приміщення перебувало без публічних обтяжень і він навіть не намагався продати його, хоча мав для цього всі можливості. У своїй ухвалі суд першої інстанції послався на рішення Херсонської міської ради, яким ОСОБА_5 було надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок для відведення у власність (шляхом викупу), площею 0,0839 га, по АДРЕСА_1 під магазином із кафе (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1). Проте суд першої інстанції не обґрунтував, як викуп земельної ділянки під універсальним магазином із кафе може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Крім цього, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, у даній справі предметом позову є визнання договорів недійсними, тобто всі позовні вимоги є немайновими, а тому позивач не має жодних речових прав на нерухоме майно, на яке було накладено арешт, у зв'язку з чим арешт нерухомого майна є неспівмірним заходом забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Також оскаржувана ухвала суду не містить жодного обґрунтування причин, з яких суд не застосував зустрічне забезпечення.

До суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову є визнання недійсними договорів щодо нерухомого майна, власником якого була ОСОБА_8 Відповідно до рішення Херсонської міської ради відповідачу ОСОБА_5 надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок для відведення у власність (шляхом викупу), площею 0,0839 га, із земель, які перебувають в оренді ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, під магазином із кафе (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1). Суд вважав, що для вжиття заходів забезпечення позову є досить обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, при розгляді заяв про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З виділених матеріалів вбачається, що між сторонами у справі дійсно виник спір з приводу визнання недійсним іпотечного договору № С_0029349_08/ДІ від 11 квітня 2008 року, укладеного між Акціонерним банком «Факторіал-Банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8, предметом якого є об'єкт незавершеного будівництва -універсальний магазин із кафе готовністю 22 %, розташований по АДРЕСА_1 у місті Херсоні та земельна ділянка площею 0,0812 га, кадастровий номер НОМЕР_2, на якій розташований предмет іпотеки (а.с. 78-80), визнання недійсним договору про відступлення прав вимог від 14 листопада 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоінвестресурс», визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 30 грудня 2013 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоінвестресурс» та ОСОБА_5, предметом якого є частина літ. «А» - цокольний поверх універсального магазину із кафе по АДРЕСА_1 у місті Херсоні, загальною площею 378,9 кв.м, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 86-87).

Власником цокольного поверху універсального магазину з кафе по АДРЕСА_1 у місті Херсоні є відповідач ОСОБА_5 (а.с. 92).

Відповідно до рішення Херсонської міської ради ОСОБА_5 надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок для відведення у власність (шляхом викупу), площею 0,0839 га, із земель, які перебувають в оренді ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, під магазином із кафе (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1) (а.с. 146).

Таким чином, встановивши зазначені представником позивача обставини, з урахуванням наявності спору та обсягу заявлених позовних вимог, доказів про належність майна, щодо якого подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а також враховуючи ймовірні наслідки можливого відчуження спірного майна на відновлення порушеного права позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття обраного ним заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Застосований судом захід забезпечення позову є процесуальним заходом, покликаним забезпечити можливість виконання рішення суду після вирішення позову, він є співмірним із заявленими позовними вимогами. При цьому він не порушує права відповідача щодо володіння чи користування універсальним магазином із кафе, а лише тимчасово обмежує його в праві розпорядження цим майном до вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги, які загалом зводяться до посилань на безпідставність вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову, колегія суддів відхиляє, оскільки вважає, що матеріали справи переконливо свідчать про наявність спору між сторонами та доведеність загрози невиконання чи ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

В матеріалах справи (а.с. 145) містяться оголошення, розміщені на спеціалізованих сайтах щодо продажу спірного майна. Апелянтом не доведено той факт, що він немає відношення до цих оголошень, а здійснення дій по набуттю у власність земельної ділянки, яка знаходиться під цим майном у сукупності з іншими обставинами дає підстави колегії суддів зазначати про наявність підстав для забезпечення позову.

Також не приймаються до уваги і доводи скаржника щодо не застосування судом першої інстанції зустрічного забезпечення, оскільки ч. 3 ст. 154 ЦПК України містить вичерпний перелік випадків, коли суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, які у даній справі не знайшли свого підтвердження.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 31 січня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Дата складання повного судового рішення 16 квітня 2019 року