ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про розгляд заяви про відвід судді.

23 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9826/18

Головуючий у першій інстанції - Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/606/19

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,

суддів - Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа - ОСОБА_4,

розглянув заяву ОСОБА_3 про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Бобрової Ірини Олексіївни у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 28 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

У С Т А Н О В И В:

11.04.2019 відкрито апеляційне провадження у даній справі. 20.04.2019 через поштове відділення відповідачем ОСОБА_3 у строк, що передбачений ч.3 ст.39 ЦПК України подано заяву про відвід судді Бобрової І.О. Заява про відвід обґрунтована тим, що позивач ОСОБА_2 є працівником Чернігівського апеляційного суду (секретар судового засідання), а тому суд не повинен проходити там, де працює позивач, адже її особисті знайомства можуть вплинути на результат розгляду справи. Відвід іншим суддям колегії, що визначена при автоматизованому розподілі судової справи, відповідачем не заявлявся.

Обговоривши доводи, викладені в заяві ОСОБА_3, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений відвід судді Бобровій І.О. є необґрунтованим.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36 ЦПК України.

Зазначена норма закону не містить такої підстави для відводу як перебування сторони у трудових відносинах із судом, в провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, і є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п.43 рішення Європейського суду «Веттштайн проти Швейцарії»).

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

За приписами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (від 09 листопада 2006 року, № 33949/02, § 49-52,) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

За об'єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді.

Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об'єктивно виправдані.

Оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу в частині наявності суб'єктивного критерію, суд приходить до переконання про відсутність підстав стверджувати, що перебування позивача у трудових відносинах із судом, що розглядає справу, випливає на особисту упередженість судді при розгляді справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з'являться докази на користь протилежного.

Колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявленого судді - доповідачу Бобровій Ірині Олексіївні відводу, у зв'язку з чим апеляційне провадження у справі належить зупинити, а справу передати до канцелярії апеляційного суду для визначення в порядку ст.33 ЦПК України судді, який не входить до складу суду, для вирішення питання про відвід.

Керуючись ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Бобрової Ірини Олексіївни визнати необґрунтованою.

Апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зупинити на час розгляду питання про відвід судді Чернігівського апеляційного суду Бобрової Ірини Олексіївни.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, передати до канцелярії Чернігівського апеляційного суду для визначення в порядку ст.33 ЦПК України судді, який не входить до складу суду, для вирішення питання про відвід.

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

О.Є.Мамонова