17.04.2019 227/4977/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Заварзіній Я.С.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

боржника ОСОБА_2

представника боржника ОСОБА_3,

представника відділу ДВС ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля заяву ОСОБА_5 акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі за позовом Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_6, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_5 акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів по цивільній справі за позовом Акціонерного банку «Укргазбанк» про стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що 15 жовтня 2009 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено рішення по справі № 2-1822/2009 за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитом в розмірі 242000,00 доларів США та пеню в розмірі 14743,96 грн. На виконання вказаного рішення банком були отримані та предявлені до примусового виконання відповідні виконавчі листи. Постановою від 20.01.2011 року Добропільським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження ВП 23805351 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 242000,00 доларів США. Постановою від 19.01.2011 року Добропільським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження ВП 23804911 за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку 14743,96 грн. Відповідно до листа Добропільського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 18.06.2018 року виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитом в розмірі 242000,00 доларів США та пені в розмірі 14743,96 грн. начебто були повернуті стягувачу постановами від 29.11.2017 року та 01.10.2013 року відповідно, проте до теперішнього часу жодних процесуальних документів по вказаним виконавчим провадженням на адресу стягувача не надходило. Окрім того, у звязку із початком бойових дій в м. Донецьку в 2014 році Донецька обласна дирекція АБ «Укргазбанк» була змушена припинити свою роботу в Донецькій області, всі документи банку по вказаній справі залишились в приміщенні дирекції в м. Донецьку. Таким чином, наявні обставини вказують на фактичну втрату вищезазначених виконавчих листів. Заявник також зазначає, що відповідно до положень ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», встановлений законом строк предявлення виконавчих листів до виконання на час звернення до суду із заявою не сплинув. Так, вказані виконавчі листи були видані судом 15.10.2009 року та в 2011 році були предявлені до примусового виконання, що за приписами ст.ст. 21, 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час видачі їх судом), переривало строк давності предявлення виконавчих листів до виконання. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час видачі судом виконавчих листів), у разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк предявлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу. Водночас, відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону (в редакції на час звернення з заявою до суду), виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону (на час звернення з даною заявою до суду), виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до виконання протягом трьох місяців. Враховуючи, що Закон України «Про виконавче провадження» в новій редакції набрав чинності 05.10.2016 року, саме від цієї дати слід відраховувати 3-х річний строк предявлення до примусового виконання всіх виконавчих документів, які видані до набрання чинності цим Законом та строк предявлення яких не сплинув до вказаної дати. Представник заявника зазначає, що на адресу стягувача жоден з двох вказаних виконавчих листів з органу ВДВС фактично не повертався, процесуальних документів про його повернення стягувачу також не надходило, тобто строк предявлення останніх до виконання після перерви не розпочався, у звязку з чим представник заявника просив видати АБ «Укргазбанк» замість втрачених дублікати виконавчих листів на боржника ОСОБА_2 про стягнення на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитом в розмірі 242000,00 доларів США та заборгованості за пенею в розмірі 14743,96 грн.

Боржником ОСОБА_2 було подано до суду відзив на заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів, відповідно до якого боржник зазначив, що стягувач дізнався про повернення йому виконавчих листів від Добропільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області лише 18.06.2018 року, коли отримав відповідний лист. Як зазначає заявник, він не отримував ані виконавчих листів, ані постанов про їх повернення, однак жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування цих обставин до матеріалів заяви ним не долучено. Окрім того, стягувачем не дотримано вимог пп. 17.4 пункту 17 Прикінцевих положень ЦПК України щодо права звернення із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів до закінчення строку, встановленого для предявлення їх до виконання. Так, як зазначає сам стягувач, виконавче провадження 23804911 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з боржника на користь стягувача пені в розмірі 14743,96 грн., завершене ще 01.10.2013 року. Заявник вважає, що встановлений законом строк для предявлення виконавчих листів до виконання на час подання заяви не сплинув, зазначаючи, що відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, в свою чергу, зазначений строк стягувач відраховує з дати набрання вказаним Законом чинності, а саме з 05.10.2016 року. В той же час, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в новій редакції) встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Окрім того, на підтвердження повернення виконавчих листів державним виконавцем без виконання заявник взагалі не надає жодних доказів. Таким чином, на думку боржника, строк предявлення виконавчих листів до виконання вже сплив. Заявником протягом тривалого часу не вживалося жодних заходів щодо оскарження дій державного виконавця в частині невиконання судового рішення. Також державний виконавець зазначає, що виконавче провадження 23805351, яке завершено 29.11.2017 року, було знищено через закінчення строків зберігання такого провадження. В той же час, Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень складає 3 роки. У звязку з тим, що заявником не було надано жодного підтвердження втрати виконавчих листів, зокрема, при їх пересиланні, боржник просив відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів через необґрунтованість.

Представник стягувача в судовому засіданні 22 березня 2019 року зазначив, що 15 жовтня 2009 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено рішення, яким позовні вимоги АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитом в розмірі 242000 доларів США, а також пеню в розмірі 14743,96 грн. Виконавчі листи було предявлено до примусового виконання. Позивач залишив частину майна і приміщень в м. Донецьку, де зберігалися документи щодо судової справи. Виконавчі листи начебто були повернуті позивачу державним виконавцем, але на адресу позивача станом на сьогоднішній день не надходили, тобто були втрачені. З метою виконання цього рішення стягувач звернувся до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів. Представник заявника зазначив, що вважає, що трирічний строк предявлення виконавчих листів до виконання необхідно відраховувати від дати набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження». Оскільки у 2011 році було перервано строк предявлення виконавчих листів до виконання їх предявленням до державної виконавчої служби, представник стягувача вважає, що визначений законом строк для їх предявлення не закінчився. ОСОБА_6 є поручителем за кредитним договором, тому видача дублікатів виконавчих листів може вплинути на її права.

Представник боржника в судовому засіданні 22 березня 2019 року зазначив, що відповідно до вимог ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа повинні бути зазначені обставини їх втрати, а також поважність причин для видачі дублікатів. Підставою поважності втрати виконавчих листів представник заявника зазначає те, що на території м. Донецька почали відбуватися бойові дії та було захоплено матеріальну базу банку. Проте постанову про повернення виконавчого листа було винесено 29.11.2017 року, тобто її копія повинна була направлятися на адресу банку в м. Словянськ, а не в м. Донецьк. Представником заявника не було надано жодних підтверджуючих обєктивних доказів, які б вказували на втрату виконавчих листів. Строк предявлення виконавчих листів сплинув, тому відсутні підстави для видачі дублікатів виконавчих листів, у звязку з чим представник боржника просив відмовити у задоволенні заяви.

В судове засідання 17 квітня 2019 року представник заявника не зявився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду клопотання з проханням розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що він сплатив 78 тисяч доларів США, таким чином, заборгованість в розмірі 242000 доларів США не відповідає дійсності. Повідомив, що виконував рішення суду по 2014 рік, далі не сплачував, рішення суду не виконувалося. Постанови державних виконавців боржник не отримував, у звязку з чим був позбавлений можливості їх оскаржити. Окрім того, протягом 6 років банк взагалі не цікавився станом виконання виконавчого провадження.

Представник Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні просила розглянути заяву банку на розсуд суду. Дійсно, виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 про стягнення на користь АБ "Укргазбанк" заборгованості за кредитом в розмірі 242 тис дол. США постановою державного виконавця від 29.11.2017р. повернуті стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження" - з причини , що боржник за адресою, зазначеній у виконавчому листі, а саме: м.Білозерське, вул. Харківська, 1, не проживає. Крім того, за постановою державного виконавця від 01.10.2013р. в порядку п.1 ч.1 ст.47 Закону "Про виконавче провадження" виконавчий лист про стягнення з боржника пені в розмірі 14743,96 грн. повернуто стягувачу за його письмовою заявою. Куди саме ці виконавчі листи повернуті, виконавець пояснити не може, адреси надсилання і дати, № вих. коресп. теж невідомі. Але точно зазначає, що вони повертались простою кореспонденцією за адресою стягувача Укргазбанку, вказаному у виконавчому листі. Якщо банк повідомив, що ці листи до нього не надходили, то вони є втраченими. На теперішній час рішення суду відносно ОСОБА_2 є не виконаним, і ніяким чином не виконується. Не впевнена, але відносно цього боржника на виконанні у відділі ДВС перебувають ще й інші провадження.

Заінтересована особа ОСОБА_6 подала до суду заяву від 22.03.2019р. про розгляд справи за її відсутності, просить відмовити банку у видачі дублікатів виконавчих листів.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2009 року позов ОСОБА_5 акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» було задоволено і стягнуто на його користь з ОСОБА_2 загальну суму заборгованості за кредитним договором № 2203/698 від 19 листопада 2007 року в розмірі 242000 доларів США, за простроченими процентами 16294,78 доларів США, за нарахованими процентами за період з 1 квітня 2009 року по 30 квітня 2009 року 2685,21 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 14743,96 грн., вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10 грудня 2009 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2009 року залишено без змін.

Згідно ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2012 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення Добропільського міськрайонного суду від 15 жовтня 2009 року було відмовлено.

Як зазначає стягувач у своїй заяві, у 2011 році банком було здано виконавчі листи для примусового виконання до Добропільського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області.

З копії листа начальника Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18.06.2018 року № 14.27/22-797 вбачається, що 20.01.2011 року на адресу відділу надійшов виконавчий лист, виданий Добропільським міськрайонним судом від 15.10.2009 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» у розмірі 242000 доларів США, 20.01.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 23805351. 29.11.2017 року державним виконавцем в порядку п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копії постанови направлено на адресу стягувача. 19.01.2011 року на адресу відділу також надійшов виконавчий лист, виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області 15.10.2009 року, про стягнення пені з ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» у розмірі 14743,96 грн., 19.01.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 23804911, 01.10.2013 року державним виконавцем в порядку п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу (за письмовою заявою), копії постанови направлено на адресу стягувача (а.с. 7).

Згідно листа заступника начальника Добропільського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 20.12.2018 року № 14.27/22-10496, надати підтверджуючі документи про відправку виконавчих листів стягувачу не є можливим, у звязку з закінченням строку зберігання, передбаченого Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби. В той же час, в провадженні відділу перебувають ще три виконавчі листи, видані Добропільським міськрайонним судом Донецької області 15.10.2009 року, про стягнення суми боргу з ОСОБА_2, а також про звернення стягнення на будівлю магазину, який належить ОСОБА_6, на підтвердження чого відділом було надано копії постанов про відкриття виконавчих проваджень (а.с. 17-19).

Відповідно до довідки ОСОБА_5 акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» від 15 квітня 2019 року № 525/166/2019, виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в розмірі 242000 доларів США та пені в розмірі 14743,96 грн. були предявлені для примусового виконання у січні 2011 року до ВДВС Добропільського МУЮ та станом на 15.04.2019 року стягувачу не повертались.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Частиною пятою Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в новій редакції) встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Як зазначив державний виконавець в судовому засіданні та в листі, наданому до суду, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 пені на користь АБ «Укргазбанк» в розмірі 14743,96 грн. було повернуто постановою від 01.10.2013 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно зазначеної норми Закону, в редакції, чинній на момент винесення зазначеної постанови, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. Таким чином, зазначений виконавчий документ було повернуто стягувачу за його письмовою заявою.

Частиною пятою статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент повернення виконавчого документа) встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Враховуючи положення ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в новій редакції), строк предявлення виконавчих документів встановлюються статтею 12 зазначеного Закону.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Відповідно до ч. 5 ст. 12 зазначеного Закону, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Суд не може прийняти до уваги ствердження стягувача про те, що строк предявлення виконавчих листів до виконання слід відраховувати від дати набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження», оскільки вищезазначеною нормою чітко визначений строк його предявлення, а саме з дати його повернення стягувачу.

На думку суду, словосполучення "дата повернення" в даному випадку стосується і направлена перш за все на захист права стягувача, і, отже, виникає з моменту отримання виконавчих листів, після чого має розпочинатись перебіг строку повторного їх пред`явлення, а не з дати винесення постанови про їх повернення, про що стягувач знати не може.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що Укргазбанк отримав постанови державного виконавця разом з повернутими стягувачу виконавчими листами, про що також свідчить довідка банку від 15.04.2019р.

Таким чином, враховуючи, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 пені у розмірі 14743,96 грн. було повернуто постановою державного виконавця від 01.10.2013 року, і не був отриманий банком, строк його повторного предявлення згідно вищезазначених норм Закону не сплинув, у звязку з чим у суду є підстави для видачі зазначеного дубліката виконавчого листа.

Стосовно виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом в розмірі 242000 доларів США, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно пояснень, наданих державним виконавцем, зазначений виконавчий лист надійшов до відділу 20.01.2011 року. 20.01.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 23805351. 29.11.2017 року державним виконавцем в порядку п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Враховуючи положення ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», ч. 5 ст. 12 зазначеного Закону, суд приходить до висновку про те, що строк предявлення вищезазначеного виконавчого листа до виконання не закінчився, оскільки може бути предявлений протягом трьох років з дня його повернення стягувачу, тобто до листопада 2020 року.

В той же час, із заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що виконавчий лист було втрачено не з вини заявника, а вже при безпосередньому виконанні рішення суду.

Згідно частини першої статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обовязковим до виконання.

Частиною першою статті 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово в своїх рішеннях від 26.06.2013 року № 5-рп/2013, від 13.12.2012 № 18-рп/2012, від 25.04.2012 № 11-рп/2012 наголошував, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Окрім того, суд звертав увагу на практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на те, що іншого способу виконання судового рішення, ніж на підставі виконавчого листа, законодавством не передбачено, суд дійшов висновку про необхідність видачі дублікатів виконавчих листів замість втрачених по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом в розмірі 242000 доларів США, та стягнення пені в сумі 14743,96 грн., у звязку із чим заява про видачу дублікатів виконавчих листів підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_5 акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі за позовом Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_6, про стягнення заборгованості задовольнити.

ОСОБА_5 акціонерному товариству Акціонерному банку «Укргазбанк» дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь АБ «Укргазбанк» в розмірі 242000 доларів США на виконання рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2009 року по цивільній справі № 2-1822/2009 за позовом Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

ОСОБА_5 акціонерному товариству Акціонерному банку «Укргазбанк» дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 пені на користь АБ «Укргазбанк» в розмірі 14743,96 грн. на виконання рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2009 року по цивільній справі № 2-1822/2009 за позовом Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

17.04.2019