Справа № 738/444/19
№ провадження 2/738/196/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Лях Н.М.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської сільської ради Менського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 нотаріус Менського районного нотаріального округу Чернігівської області про тлумачення заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом та просить розтлумачити заповіт складений ОСОБА_4 на імя ОСОБА_1, що був посвідчений 08 жовтня 2003 року секретарем Виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Менського району Чернігівської області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно вказаного заповіту ОСОБА_4 заповіла йому право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Великий Жовтень» села Покровське (колишнє Жовтневе) Менського району Чернігівської області, розміром 4,96 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі. 20 квітня 2010 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва. Підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії стало те, що в заповіті зазначено право на земельну ділянку без визначення її індивідуальних ознак, а спадкоємцем подано нотаріусу заяву про визнання за ним права на конкретну ділянку. Ідентифікувати її за зміненими ознаками чи тлумачити заповіт, нотаріус не в праві. Це і стало підставою звернення позивача до суду, оскільки, іншого порядку вирішення даного питання законом не передбачено.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги заяви підтримали в повному обсязі з підстав наведених в самій позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача до суду не зявився. На адресу суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить розглянути справу без участі представника сільської ради за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

В силу ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Правила тлумачення змісту правочину визначені частинами 3, 4 ст.213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. За змістом вказаної статті тлумачення змісту правочину можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони. Тлумачення змісту правочину є правом суду, а не обов'язком за умови наявності спору.

Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі.

Водночас, наведені правила тлумачення правочину суд застосовує при тлумаченні заповіту з урахуванням специфіки спадкових правовідносин. Тлумачення заповіту здійснюється після відкриття спадщини. Крім цього, суд здійснює тлумачення виходячи із одностороннього характеру заповіту, в якому дія лише однієї особи (заповідача) породжує права та обовязки для інших осіб. А тому, суд не бере до уваги зміст попередніх переговорів, звичаї ділового обороту, подальшу поведінку сторін, текст типового договору.

До того ж, встановлений ст. 213 ЦК України перелік обставин, які мають значення для тлумачення змісту правочину, не є вичерпним.

Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК).

Згідно пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України. сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю".

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 08 жовтня 2003 року склала заповіт, що був посвідчений секретарем Виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Менського району Чернігівської області, згідно змісту якого вона на випадок смерті зробила розпорядження, що належне їй право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Великий Жовтень» села Покровське (колишнє Жовтневе) Менського району Чернігівської області, розміром 4,96 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі заповіла ОСОБА_1 (а.с. 8).

ОСОБА_4 померла 20 квітня 2010 року в місті Мена Менського району Чернігівської області (а.с. 7).

Як вбачається з повідомлення Відділу у Менському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на імя ОСОБА_4 взамін Сертифікату на право на земельну частку (пай) в землях, які перебувають в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Великий Жовтень» села Покровське (колишнє Жовтневе) Менського району Чернігівської області, розміром 4,96 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі серії ЧН № 0271114, виданого на підставі рішення Менської районної державної адміністрації № 246 від 07 серпня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 114 від 25 квітня 1997 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 203088 виданий на підставі розпорядження голови Менської районної державної адміністрації від 16 лютого 2009 року, № 72, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 34 від 09 лютого 2010 року, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 2,6186 га, кадастровий номер :03:000:0250 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 203471 виданий на підставі розпорядження голови Менської районної державної адміністрації від 16 лютого 2009 року, № 72, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 34 від 09 лютого 2010 року, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,23 га, кадастровий номер :02:000:0508 (а.с. 12-26).

Позивач вчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на конкретно визначені земельні ділянки. Розтлумачити заповіт відповідно до ст. 1256 ЦК України нотаріус не може, оскільки заповідач чітко визначила спадкове майно: право на земельну частку (пай), а спадкодавець бажає оформити конкретно визначену земельну ділянку (а.с. 28).

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомили, що знали за життя ОСОБА_4. Їм достеменно відомо, що остання дійсно заповіла своєму онукові ОСОБА_1 свої земельні ділянки.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість повного задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 79, 81, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 до Покровської сільської ради Менського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 нотаріус Менського районного нотаріального округу Чернігівської області про тлумачення заповіту задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4 (померла 20 квітня 2010 року в місті Мена Менського району Чернігівської області) згідно її заповіту від 08 жовтня 2003 року, посвідченого секретарем Виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Менського району Чернігівської області, та зареєстрованого в реєстрі за № 159, заповіла ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2) право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Великий Жовтень» села Покровське (колишнє Жовтневе) Менського району Чернігівської області, розміром 4,96 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яке посвідчувалося Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0271114, виданим на підставі рішення Менської районної державної адміністрації № 246 від 07 серпня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 114 від 25 квітня 1997 року в рахунок якого виділені в натурі земельні ділянки: площею 2,6186 га, кадастровий номер :03:000:0250, що належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЗ № 203088, виданого на підставі розпорядження голови Менської районної державної адміністрації від 16 лютого 2009 року, № 72, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 34 від 09 лютого 2010 року та площею 0,2301 га, кадастровий номер :02:000:0508, що належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЗ № 203471, виданого на підставі розпорядження голови Менської районної державної адміністрації від 16 лютого 2009 року, № 72, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 22 від 09 лютого 2010 року.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О.А. Савченко