Справа № 314/444/19
Провадження № 2/314/509/2019
УХВАЛА

іменем України

16.04.19 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Державний нотаріус Вільнянської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про визнання незаконною постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зобовязати видати свідоцтво про право на спадщину,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання незаконною постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зобовязати видати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.02.2019 року вищевказана позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Як вбачається з повідомлення копію вище зазначеної ухвали суду було направлено на адресу яка зазначена позивачем, яка була отримана 06.03.2018 року.

Проте, станом на 16.04.2019 року позивачем ухвала суду від 27.02.2019 року про залишення позову без руху в строк, визначений судом, не виконана, визначені в ній недоліки позовної заяви не усунуті

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_2 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

У зв'язку з наведеним, повернення заяви відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивачі мають право повторно звернутися до суду з вказаним позовом.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя, -

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Державний нотаріус Вільнянської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про визнання незаконною постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зобовязати видати свідоцтво про право на спадщину - визнати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Надіслати копію ухвали заявнику негайно, а документи, додані до заяви, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3

16.04.2019