Ухвала

05 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 489/6021/17

провадження № 61-3963ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, про зупинення дії рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 жовтня 2018 року, додаткового рішення від 17 грудня 2018 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 січня 2019 року та про виправлення описки, допущеної в ухвалі Верховного Суду від 07 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, витребування квартири та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк касаційного оскарження, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу з суду першої інстанції.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У задоволенні заяви слід відмовити у зв'язку з тим, що главою 2 розділу V ЦПК України не передбачено повноважень суду касаційної інстанції на забезпечення позову.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про зупинення дії судових рішень, що оскаржуються.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Оскільки наведені у заяві доводи про те, що дія судових рішень, що оскаржуються, зробить неможливим поновлення оспорюваних прав позивача в межах заявлених позовних вимог, дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії судових рішень до закінчення касаційного провадження.

Крім того, у вищевказаній заяві ОСОБА_1 просив виправити описку в резолютивній частині ухвали Верховного Суду від 07 березня 2019 року, доповнивши її абзацом про звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до положень частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

При комп'ютерному наборі тексту ухвали Верховного Суду від 07 березня 2019 року допущено описку, а саме: в резолютивній частині ухвали не зазначено про звільнення позивача від сплати судового збору.

Керуючись статтями 269, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про зупинення дії судових рішень задовольнити.

Зупинити дію рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 жовтня 2018 року, додаткового рішення від 17 грудня 2018 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 17 січня 2019 року до закінчення касаційного провадження.

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки задовольнити.

Доповнити резолютивну частину ухвали Верховного Суду від 07 березня 2019 року абзацом: «Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 жовтня 2018 року, додаткове рішення від 17 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 січня 2019 року».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв