Номер провадження: 22-ц/813/57/19
Номер справи місцевого суду: 521/498/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2018 року за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» магазин Фокстрот про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку при звільненні,

встановив:

11 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Сав - Дістрибьюшн» магазин Фокстрот, уточнивши який, просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за липень 2017 року у розмірі 4000 гривень, компенсацію за затримку остаточного розрахунку при звільненні в розмірі 56 400 гривень.

Свої вимоги мотивував тим, що з 17.04.2017 року по 22.07.2017 року працював в магазині відповідача охоронником. Позивач вказав, що про прийняття на роботу та про звільнення він писав відповідні заяви. Робота мала змінний характер, оплата за одну зміну складала - 240 гривень, у середньому його заробіток складав 6000 гривень на місяць, оплата праці відбувалася через банківську картку ПАО «Альфа-банк», яку було відкрито на його імя після влаштування на роботу. Оскільки позивача не влаштовували затримки з оплати праці, 08.07.2017 року він написав заяву про звільнення за власним бажанням з 24.07.2017 року. Остання робоча зміна відпрацьована 22.07.2017 року.

Позивач також вказав, що 24.07.2017 року не зміг отримати остаточний розрахунок при звільненні, хоча відповідач залишився йому винним 4000 гривень, окрім цього, не повернув і трудову книжку. Станом на день звільнення заборгованість відповідача перед ним складала 4000 гривень. При звільненні розрахунку проведено не було, що стало приводом для звернення до суду з позовом, тому позивач просив суд стягнути з відповідача невиплачену частину заробітної плати за липень 2017 року у розмірі 4000 гривень, грошову компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у сумі 56 400 гривень, розраховану станом на 21 травня 2017 року, тобто за девять місяців (9 місяців х 6000) + (12 днів х 200 гривень).

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав та показав суду, що ОСОБА_3 не має законних підстав для стягнення з підприємства компенсації за затримку остаточного розрахунку при звільненні та будь-якої іншої компенсації, тому що підприємство в повному обсязі розрахувалося з ним, про що свідчить інформація бухгалтерії.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку при звільненні задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» на користь позивача 4399 гривень 62 копійки заборгованості по заробітній платі за липень 2017 року; 15000 гривень відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» ставить питання про скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 липня 2018 року та постановлення нового - про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» апеляційну скаргу підтримав і пояснив, що ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» повністю розрахувалось з позивачем ОСОБА_3 при його звільненні, що підтверджується відомістю про виплату заробітної плати за липень 2017 року.

Згідно вказаної відомості, яка датована 03.08.2017 року, позивач ОСОБА_3 отримав від ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» 1391,40 грн. (а.с.27-28).

В свою чергу, позивач ОСОБА_3 повідомив суду, що він не отримував вказаних грошових коштів, оскільки в період з 27.07.2017 року по 27.09.2017 року не перебував в м. Одесі, а виїзджав через Російську Федерацію в Луганську область, м. Стаханов.

Зазначені обставини він підтвердив копіями квитків на залізничний транспорт, згідно яких він перетинав кордон України на митному посту в м. Конотоп 27.07.2017 року, а повернувся через той же митний пост в Україну 27.09.2017 року.

З метою зясування викладених учасниками справи обставин, колегія суддів вирішила витребувати від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформації щодо перетинання кордону України громадянином України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 24.07.2017 року по 01.10.2017 року.

Аналогічна інформація витребувалась ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, однак, ухвала не була виконана, оскільки в запиті не було вказано громадянство ОСОБА_3

(Копія листа Адміністрації Держприкордонслужби України додається).

У звязку з виниклою необхідністю у справі оголошена перерва до 16.05.2019 року, до 17.00 год.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Витребувати від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (м. Київ, 01601, вул. Володимирська, 26) інформації щодо перетинання кордону України громадянином України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 24.07.2017 року по 01.10.2017 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

ОСОБА_4

ОСОБА_2