Дата документу 10.04.2019 Справа № 332/1889/15-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 332/1889/15Головуючий у 1-й інстанції Федоренко О.І. Повний текст ухвали складено 13.12.2018 року.
Пр. № 22-ц/807/1060/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтов В.В. про визнання заповіту недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року у цій справі (т.с. 1 а.с. 132-136) позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, посвідчений 16 липня 2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В.В., зареєстрований в реєстрі за № 538.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2016 року (судді Воробйова І.А., Бєлка В.Ю., Онищенко Е.А. т.с. 1 а.с. 180-182) апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Заводського суду Запорізької області від 21 березня 2016 року у цій справі залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року (т.с. 1 а.с. 211-212) касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення Заводського районного суду Запорізької області від 21 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 07 вересня 2017 року заява ОСОБА_2 про перегляд зазначених судових рішень залишена без задоволення, відмовлено у допуску до провадження.

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеною заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами (т.с. 1 а.с. 221-222), в якій просила рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своєї заяви заявник, з посиланням на ст. 423-424 ЦПК України, зазначала, що рішення першої, апеляційної та касаційної інстанцій ґрунтується на висновку експерта про здатність прочитати самостійно та вчинити підпис на заповіті, але без урахування його фактичного стану здоров'я на момент складання заповіту. Вказаний висновок експерта зроблений лише на підставі медичної картки амбулаторного хворого КУ «Центральня районна лікарня № 4 Заводського району» на ім'я ОСОБА_5, такий висновок експерта не відображає фактичного стану здоров'я заповідача, оскільки він на момент складання заповіту проходив лікування в КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької міської ради, з діагнозом гостре онкологічне захворювання, що підтверджується відповідною медичною карткою. Факт проходження лікування заповідача в КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької міської ради є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судами та такою, яка повинна була вплинути на висновок судово-медичної експертизи, яка стала основою для винесення судових рішень у справі. Дані про наявність медичної картки КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької міської ради на ім'я ОСОБА_5 стали відомі їй лише 04.09.2018 року при ознайомленні з матеріалми іншої цивільної справи № 2Є332/388/2018 за її позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

Ухвалою суду першої інстанції від 26 вересня 2018 року (т.с. 1 а.с. 231) провадження у цій справі за вищезазначеною заявою заявника відкрито.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2018 року (т.с. 2 а.с. 15-16) у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 21-24) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2016 року у цій справі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (т.с. 2 а.с. 35).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (т.с. 2 а.с. 55), справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 57).

Третя особа, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтов В.В. подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_2 у цій справі (т.с. 2 а.с. 61).

Інші учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 10 квітня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 65-67) всі учасники цієї справи не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Крім представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 (т.с. 1 а.с. 229), яка подала суду апеляційної інстанції заяву про відкладення цієї справи (т.с. 2 а.с. 69), у зв'язку із її зайнятістю в іншій справі в іншому суді в інтересах іншої особи.

Інші учасники цієї справи, що не з'явились, у тому числі особисто сторона у цій справі - ОСОБА_2, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на …ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута апеляційним судом протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження (ст. 371 ч. 1 ЦПК України).

Апеляційне провадження у цій справі було відкрито апеляційним судом 12 березня 2019 року (т.с. 2 а.с. 55).

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 відмовити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вищезазначеної заяви ОСОБА_2 у цій справі, керувався ст. ст. 423, 429 ЦПК та виходив із наступного.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року (т.с. 1 а.с. 132-136) у цій справі набрало законної сили 19 травня 2016 року та є чинним на час розгляду цієї справи судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду у зв'язку нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» для визначених ч.2 п.1 ст. 423 ЦПК України, обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з обставин, визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Заявник ОСОБА_2 посилається у своїй вищезазначеній заяві у цій справі на факт проходження заповідачем ОСОБА_5 лікування в КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» ЗОР, який суттєво може вплинути на висновок судово-медичної експертизи, на якому ґрунтується рішення.

Згідно із рішенням суду у цій справі заповіт був визнаний недійсним на підставі порушення нотаріусом порядку вчинення нотаріальних дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.2.2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а не з підстав стану здоров'я заповідача та його можливості самостійно прочитати та підписати заповіт, оскільки згідно із висновком експерта № 263/к від 04.01.2016р. жодних медичних (фізичних, соматичних) перешкод щодо вчинення ОСОБА_5 певних дій (прочитати надрукований текст та підписати особисто заповіт) виявлено не було.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції правильно вважав, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду у цій справі за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Факт проходження лікування заповідача в КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької міської ради з приводу наявності в останнього «на коже правой щеки ближе к ушной раковине опухоли смешанной формы, жалобы на опухоль в заушной области слева», що підтверджений медичною карткою КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» ЗОР на ім'я ОСОБА_5 із записами з 2003 року по липень 2014 року, про який стало відомо ОСОБА_2 04 вересня 2018 року при ознайомленні з матеріалами іншої цивільної справи № 2/332/388/2018р. за її позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, при вищевикладених обставинах не може бути і не є нововиявленою обставиною у цій справі.

Суд першої інстанції у цій справі міг вирішувати за заявою ОСОБА_2 питання лише про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції, а саме: рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року (т.с. 1 а.с. 132-136), що він й робив.

Доводи апеляційної скарги заявника (відповідача) ОСОБА_2 не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 89 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог ЦПК України.

Описки в оскаржуємій ухвалі суду першої інстанції у цій справі щодо дати постановлення рішення суду тощо не можуть бути підставою для скасування правильної по суті ухвали суду першої інстанції апеляційним судом за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ОСОБА_2 у цій справі, а можуть бути виправлені у подальшому судом першої інстанції за власною ініціативою чи за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 269 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_2 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок ОСОБА_3 будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору у розмірі 384,20 грн. (т.с. 2 а.с. 53), сплаченого нею при подачі вищезазначеної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 19.04.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.