Ухвала

19 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 753/21078/18

провадження № 61-7662ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання дій головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца Віктора Степановича незаконними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні ОСОБА_1 -звернувся до суду зі скаргою, відповідно до якої просив визнати незаконними дії головного державного виконавця Дарницького РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Проца В.П. при відкритті виконавчого провадження; скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження № 57273698 та № 57272712 від 25 вересня 2018 року, посилаючись на те, що вони винесені та надіслані боржнику з порушенням строку, що визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності дій державного виконавця і відсутності порушень прав боржника.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої та апеляційної інстанцій скасувати та постановити по справі нове рішення про задоволення скарги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, посилався на те, що суд першої та апеляційної інстанції неповно з'ясували фактичні обставини справи та надали їм невірну оцінку, не звернули уваги на положення Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого дійшли помилкового висновку про законність дій державного виконавця та не порушення прав боржника.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не наводить підстав, і при оцінці доводів касаційної скарги не встановлено, що рішення касаційного суду ухвалене за наслідками розгляду його скарги буде мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики, саме у застосуванні у подібних справах (правовідносинах) конкретних норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень про розгляд скарг на дії приватного виконавця, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 4 частиною четвертою статті 393, абзацом другим частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання дій головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца Віктора Степановича незаконними та зобов'язання вчинити дії повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сімоненко В. М.