Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/2143/18
Провадження №2/433/220/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з відповідним позовом звернувся позивач, який в обґрунтування вимог зазначив, що 24.12.2006 померла його мати ОСОБА_5. Після її смерті залишилася неприйнятою спадщина земельна частка (пай) у землях колишнього КСП ім. Леніна, село Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0056446. Заповіту складено не було. 15 лютого 2009 року помер його батько ОСОБА_6, який жодних дій для прийняття спадщини від ОСОБА_5 не здійснював. Спадкоємців першої черги за законом четверо він та відповідачі. При виготовленні державного акту на право власності на земельні ділянки відповідно до діючого на той час законодавства оригінал сертифікату серії ЛГ № 0056446 на земельну частку (пай) було вилучено, що позбавило його прийняти земельний пай у спадщину. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 30.01.2007 за ним було визнано право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті матері виділену з земельного паю земельну ділянку площею 7,04 га ріллі. Але, в звязку з відсутністю оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) він не має можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явився, суду надав клопотання про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачі в судове засідання не зявились, надали клопотання, в яких просили розглянути справу у їх відсутність та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом було встановлено, що факт смерті ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №077758, актовий запис №22 від 26.12.2006 року (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_5 залишилася неприйнятою спадщина земельна частка (пай) у землях колишнього КСП ім. Леніна, село Тарасівка Троїцького району Луганської області, право власності посвідчене сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0056446 (а.с. 6).

Факт смерті ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №186314, актовий запис №4 від 17.02.2009 року (а.с. 5).

Факт родинних відносин між позивачем та його померлими батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АВ № 365233 від 05.05.1969 (а.с. 12).

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 30.01.2007 за ОСОБА_1 визнано право власності на державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 147543, який належав ОСОБА_5 (а.с. 7).

Позивач зазначає, що оригінал сертифікату на земельний пай було вилучено при виготовленні державного акту про право власності на земельну ділянку, в звязку з чим він не може оформити спадщину в нотаріальному порядку та вимушений звернутися до суду.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого іншого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, в зв'язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивач не має можливості, його права підлягають судовому захисту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1274 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 76-81, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (с. Тарасівка Троїцького району Луганської області, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (с. Тарасівка Троїцького району Луганської області, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_3 (вул. Шкільна, б. 28, с. Тарасівка Троїцького району Луганської області, РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_4 (вул. Миру, б. 130, с. Тарасівка Троїцького району Луганської області, РНОКПП НОМЕР_4) про визнання права власності задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право власності на земельну частку (пай) у землях колишнього КСП ім. Леніна, село Тарасівка Троїцького району Луганської області, що раніше, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0056446, належала ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.І. Суський

17.04.19

07.02.19