Справа № 191/293/19
Провадження № 2/191/61/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кухар Д.О.

за участю секретаря Яніної О.В.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом , -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2019 року позивачка звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 17 серпня 2017 року помер її чоловік - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: м. Синельникове, вул. Елеваторна, буд. 51, який на підставі договору купівлі-продажу від 11.05.1973 року, посвідченого Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2054 належав ОСОБА_5. Після смерті своєї матері ОСОБА_5 - ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину, яка складалась із вищезазначеного будинку, оскільки проживав та був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем, але оформити її не встиг.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є вона, як дружина, та діти спадкодавця - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті батька. Заповіту ОСОБА_4 не залишив.

У встановлений законом строк вона звернулась до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тому що виявлено розбіжності в прізвищі матері спадкодавця, якій належить майно, а саме: у договорі купівлі-продажу зазначено «Данілова Марія Тимофіївка», а у свідоцтві про смерть спадкодавця «Данилов Володимир Петрович».

Померла ОСОБА_5 є матірю її померлого чоловіка ОСОБА_4, що підтверджується його Свідоцтвом про народження, довідкою квартального комітету про склад сімї та спільне проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 В П. на момент її смерті. Певна невідповідність між прізвищами матері та сина виникла у результаті вільного перекладу прізвищ громадян з російської мови на українську мову.

Враховуючи вищевикладене просить суд, визнати за нею, ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 17 серпня 2017 року, на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Елеваторна, буд. 51.

До початку підготовчого судового засідання позивач ОСОБА_1 надала суду заяву, у якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не зявилися, однак до початку його проведення надали заяви про розгляд справи без їх участі, та визнання заявлених вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 І-КИ № 106052, виданого 17 жовтня 1996 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Синельниківської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області підтверджується факт смерті 17 жовтня 1996 року ОСОБА_5.

З копії договору купівлі продажу від 11.05.1973 року реєстровий № 2054, довідки від 04.07.2018 року КП КП «Синельниківське МБТІ» та технічного паспорту КП «Синельниківське МБТІ» вбачається що ОСОБА_5 належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: м. Синельникове, вул. Елеваторна, буд. 51.

В свідоцтві про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі батьки, матірю значиться ОСОБА_5.

З досліджених судом документів, вбачається, що розбіжності в прізвищах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є помилкою, яка утворилась під час укладання договору купівлі продажу будинку ОСОБА_5 та реєстрації смерті ОСОБА_5Т в звязку з перекладом прізвища останньої з російської мови на українську мову.

З матеріалів справи вбачається, що після померлої 17 жовтня 1996 року ОСОБА_5, спадщину, фактично прийняв її син ОСОБА_4, який був спадкоємцем першої черги за законом, але за час свого життя, свідоцтва про право на спадщину за законом та право власності на вищезазначений будинок не отримав.

Підтвердженням фактичного прийняття спадщини за законом ОСОБА_4 після померлої ОСОБА_5 є довідка квартального комітету № 23 Синельниківської міської ради в якій зазначено, що померла ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала з 27.07.1981 по день своєї смерті, тобто 17.10.1996 року однією сімєю, разом сином ОСОБА_9 та невісткою ОСОБА_1 за однією адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, Елеваторна 51.

Свідоцтва про смерть серії І KИ № 769256 свідчить, що ОСОБА_4 17.08.2017 року помер.

Із спадкової справи № 189/2018 до майна померлого 08.08.2018 року ОСОБА_4 вбачається, що з заявами про видачу свідоцтва про право спадщину за законом після померлого звернулась його дружина ОСОБА_1 та діти спадкодавця: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.08.2018 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого 14.08.2017 року ОСОБА_4 в звязку з тим, що в наданих спадкоємцем документах виявлено розбіжності в прізвищі матері спадкодавця, якій належить майно, а саме у договорі купівлі продажу зазначено «Данілова Марія Тимофіївна», а у свідоцтві про смерть спадкодавця «Данилов Володимир Петрович».

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що спадкове майно належало спадкодавцеві ОСОБА_4 на відповідній правовій підставі, тому позовні вимоги позивача спадкоємця першої черги в порядку спадкування за законом ОСОБА_1, підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 19, 81, 206, 235, 259, 261 ЦПК України, ст. 392, ст. ст. 1216-1218, ст. 1261, ЦК, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, суд,-

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 17 серпня 2017 року, на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Елеваторна, буд. 51.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: ОСОБА_6