Ухвала

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 545/1685/17

провадження № 61-10217св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - фермерське господарство «Боярського»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4, яка підписана представником ОСОБА_5, на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2017 року в складі судді: Стрюк Л. І., та постанову апеляційного суду Полтавської області від 10 січня 2018 року у складі колегії суддів: Кривчун Т. О., Бондаревської С. М., Кузнєцової О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до фермерського господарства «Боярського» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 72 920 грн.

Позов мотивований тим, що з квітня 2016 року до кінця листопада 2016 року, згідно з усним договором, працював у фермерському господарстві «Боярського», керівником якого є Боярський Ю. М., де разом із сином виконував різні види робіт: ремонт та налаштування сільськогосподарської техніки, культивацію, дискування, обмолот, прибирання складів на території, транспортування врожаю та інше. Відповідач відмовився виплачувати заробітну плату за виконані роботи, а тому позивач просив стягнути на його користь з фермерського господарства «Боярського» 72 920 грн заробітної плати.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Полтавської області від 10 січня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що між сторонами відсутні трудові відносини, оскільки правовідносини сторін мають цивільно-правовий характер та спрямовані на отримання результатів праці позивача у виконанні підрядних робіт з відповідною оплатою.

У січні 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв'язку подав касаційну скаргу на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 10 січня 2018 року, в якій просить оскаржені рішення скасувати і задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 01 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Під час підготовки справи до касаційного розгляду з'ясовано, що касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 545/1685/17 становить 72 920 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 545/1685/17 є малозначною у силу вимог закону. Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним із помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, статтями 19, 260, 389 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у справі № 545/1685/17 за позовом ОСОБА_4 до фермерського господарства «Боярського» про стягнення заборгованості по заробітній плати, за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка підписана представником ОСОБА_5, на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 10 січня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель