Справа № 161/6164/19
Провадження № 2/161/2018/19
У Х В А Л А

15 квітня 2019 року місто ОСОБА_1

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_2 до Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2019 року ОСОБА_2 в інтересах якого звернувся представник ОСОБА_3 подав до суду позовну заяву до Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна.

Однак, вище вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до пп. 16 п. 11 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 с. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Згідно з ч. 2 ст. 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно норм ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Проте представником не обґрунтоване клопотання про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні, враховуючи ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі,в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу,викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження на виконання ч.3 ст.274 ЦПК України.

Таким чином, позивачу необхідно надати суд докази здійснення представником, який підписав позовну заяву, представництва, як виду адвокатської діяльності на підставах та в порядку, що передбачені Законом.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що в порушення п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач не зазначає правові підстави звернення до суду відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Суд не може вийти за межі вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу позовної заяви.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Тобто, позивачу необхідно надати оригінали доданих до позову письмових доказів, або їх копії засвідчені належним чином відповідно до вимог діючого ЦПК України, чи засвідчити належним чином надані копії, та зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, поданих в належним чином засвідчених копіях.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_2 залишити без руху, надавши її строк для усунення недоліків, зазначених в даній ухвалі суду.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо позивач (представник позивача) у встановлений строк виконає, зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_1