СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12063/18

пр. № 2/759/1647/19

08 квітня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судово засідання Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві у спрощеному провадженні цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2018 р. позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд після уточнення позовних вимог збільшити розмір аліментів з 600 грн 00 коп. та 250 грн 00 коп. на додаткові потреби до 30% від місячного доходу відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2010 у якому у них народилася дочка, згодом 02.10.2014 шлюб між ними розірвано на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва та 15.08.2016 рішенням суду було стягнено аліменти на користь позивача на утримання малолітньої доньки щомісячно 600 грн 00 коп. у твердій грошовій сумі та 250 грн 00 коп. на додаткові витрати до досягнення дитиною повноліття, та через підвищення з 01.08.2018 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку позивач вважає за доцільне збільшити розмір аліментів, оскільки позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби малолітньої дитини всім необхідним донька потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, ніж на момент призначення суми аліментів.

У судовому засіданні 29.03.2019 сторони заявили спільну заяву про врегулювання спору за участю судді, яку ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.03.2019 задоволено (а.с. 65)

Під час вказаного примирення сторони досягли спільної згоди щодо стягнення розміру аліментів у розмірі 1500 грн 00 коп., що підтверджується відповідними письмовими заявами (а.с. 69, 70).

08.04.2019 ухвалою провадження по справі відновлено та призначено до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження у сторін є спільна дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.08.2016 з відповідача було стягнено аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошові сумі у розмірі 600 грн 00 коп. на місяць починаючи з 29.04.2016 і до повноліття дитини та додаткові витрати на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 250 грн 00 коп. на місяць і до повноліття дитини.

На підставі зазначеного рішення 26.09.2016 видано два виконавчі листи №2/759/3456/16 (а.с. 27, 28).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України).

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позивач просить збільшити розмір аліментів, який був присуджений рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15.08.2016 з 600 грн 00 коп. та 250 грн 00 коп. на 1500 грн 00 коп. на утримання дитини відповідного віку, оскільки відповідач є працездатною особою і має офіційний дохід, при цьому аліменти він більше нікому не сплачує.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів у зміненому розмірі та роз'ясненням, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3.).

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути у дохід держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст. 180, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 200, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15.08.2016 із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Новошепеличі, Чорнобильського району Київської області, РНОКПП НОМЕР_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3) на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (тисячу п'ятсот гривень) 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти в зміненому розмірі стягувати з дня набрання чинності рішенням суду.

Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2) у дохід держави судовий збір по справі у розмірі 704 (сімсот чотири гривні) 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 16.04.2019.