22.04.2019 Суддя Бабенко Ю. П..
Справа № 644/3044/19
Провадження № 2-з/644/36/19
УХВАЛА

22 квітня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Ткаченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

19.04.2019 року разом із позовною заявою до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій заявник просить суд накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Необхідність накладання арешту мотивована тим, що відповідач ухиляється від повернення грошових коштів та може у будь-який момент здійснити відчуження квартири на користь інших осіб, що може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що 19.04.2019 року в провадження судді надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, у якій позивач просить суд визнати недійсним договору купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі надав позивачу розписку про те, що він отримав у позивача грошові кошти у розмірі 28 000 грн. (еквівалент 7 000 доларів США) на придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1. Взамін чого відповідач зобовязався не претендувати на свою долю спадщини, яка відкриється після смерті матері сторін ОСОБА_4, та відмовитись від спадщини на користь позивача. На сьогоднішній час відповідач, на думку позивача, грошові кошти не повертає, обовязки по розписці не виконує та схиляє матір до укладання договору-дарування квартири.

Згідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч.3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову виходячи з наступного. Представником позивача заявлено вимогу про накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Проте матеріали справи не містять в собі доказів належності вказаної квартири відповідачу, не міститься в матеріалах справи і договір купівлі-продажу вказаної квартири на підтвердження придбання квартири саме відповідачем. Додана до позову розписка відповідача про отримання коштів на придбання квартири не є належним доказом належності вказаної квартири саме відповідачу.

Крім того, представник позивача належним чином не обґрунтував підставу забезпечення позову, не надав суду докази того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, що відповідач має намір відчужувати вказану квартиру.

Враховуючи викладене, на даній стадії судового розгляду, за умови відсутності доказів на підтвердження належності квартири відповідачу, за умови відсутності належного обґрунтування підстав забезпечення позову, з метою недопущення порушення прав інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду безпосередньо або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

СУДДЯ: