Провадження № 2/263/291/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко О.А.,

за участю секретаря Шпичак Є.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні у місті Маріуполі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитина та дружини до досягнення дитиною трьох років,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 28 серпня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитина та дружини до досягнення дитиною трьох років. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 27 травня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Під час шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилась дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У звязку з чим, керуючись ст. ст. 84, 141, 180, 182, 184, 191 СК України, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., починаючи з 28 серпня 2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку.

21 листопада 2018 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки станом на день звернення із позовом до суду про стягнення аліментів шлюб між сторонами не розірваний, тому стягнення аліментів на утримання дитини та дружини є недоречним, протизаконним та таким, що порушує положення чинного СК України. Так, позивач у позовній заяві зазначає, що він працює на хлібозаводі водієм та отримує заробітну плату у розмірі 12000 грн., однак на підтвердження зазначених обстави не надає жодного доказу. Зазначив, що через скрутну ситуацію у державі він досить тривалий час не може знайти місце роботи, на підтвердження вказаного надає довідку про доходи від 23 жовтня 2018 року. Таким чином, відповідач не має жодного джерела доходу та можливості сплачувати аліменти на утримання дитини і дружини.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 18 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням (викликом) сторін. Розяснено сторонам їх право та строки для подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на задоволені.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, оскільки вважає, що стягнення судового збору із ОСОБА_4 є самостійною вимогою та не підлягає задоволенню.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін у справи, приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що з 27 травня 2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває у шлюбі із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 106403, виданим Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 27 травня 2016 року, актовий запис № 327.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-БП № 212819, виданим Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 та ОСОБА_1, актовий запис № 1410.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суді.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов'язком як батька, так і матері, враховуючи майновий стан відповідача, з урахуванням, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на її утримання, суд вважає доцільним стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, у відповідності до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Позивач наразі не працює, доглядає за дитиною.

Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Виходячи зі змісту ст. 82 СК України, слід дійти висновку, що посилання відповідача на той факт, що станом на день звернення із позовом до суду про стягнення аліментів шлюб між сторонами не розірваний, тому стягнення аліментів на утримання дитини та дружини є недоречним, протизаконним та таким, що порушує положення чинного СК України не заслуговують на увагу.

Суд, за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів недомовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. ( ч. 2 ст. 184 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд виходить із вимог ст.182 СК України.

Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, суд вважає що позов у частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягає частковому задоволенню та стягує аліменти на утримання позивача у розмірі 1000,00 грн., щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, відповідно до положень ст. 84 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 75, 82, 84, 180, 182, 191, 199 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 7680, 89, 141, 263265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитина та дружини до досягнення дитиною трьох років, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., починаючи з 28 серпня 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

В іншій часині вимог позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МВ № 608472.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії МВ № 498751.

Повний текст рішення складено 23.04.2019 року.

Суддя О.А.Шевченко