Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 235/774/18

провадження № 61-47942св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач-1 - Державне агентство лісових ресурсів України

представники відповідача-1: Карманський Віталій Богданович, Німченко Дмитро Валентинович,

відповідач-2 - Державне підприємство «Покровське лісове господарство»,

представник відповідача-2 - Токарєва Олена Геннадіївна,

третя особа-1 - Донецьке обласне управління лісового та мисливського господарства,

представники третьої особи-1: Боличева Олена Володимирівна, Петренко Сергій Юрійович,

третя особа-2 - Покровська районна державна адміністрація Донецької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області у складі судді Бородавки К. П. від 01 червня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду у складі колегії суддів: Папоян В. В., Біляєвої О. М., Халаджи О. В. від 06 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Покровське лісове господарство» (далі - ДП «Покровське лісове господарство») про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що з 06 грудня 2004 року вона працювала у ДП «Покровське лісове господарство» (попередня назва ДП «Красноармійське лісове господарство») у тому числі з 06 квітня 2016 року на посаді директора.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 4-к від 05 січня 2018 року її було звільнено з займаної посади за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України.

Посилаючись на незаконність вказаного наказу, оскільки підставою звільнення був лист Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства № 01-584 від 07 грудня 2017 року, який не містив законного обґрунтування і доказів допущення з боку позивача одноразового грубого порушення законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки; а також при звільненні було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення, оскільки її не було належним чином ознайомлено з наказом про звільнення, уточнивши позовні вимоги в ході розгляду справи, ОСОБА_1 просила поновити строк звернення з цим позовом до суду, як пропущений з поважної причини; визнати незаконним та скасувати наказ № 4-к від 05 січня 2018 року; зобов'язати Державне агентство лісових ресурсів України поновити з нею контракт та поновити її на посаді директора ДП «Покровське лісове господарство»; стягнути з ДП «Покровське лісове господарство» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 66 115 грн 20 коп.; зобов'язати Державне агентство лісових ресурсів України відшкодувати моральну шкоду в розмірі 20 000 грн; стягнути з Державного агентства лісових ресурсів України на її користь понесені нею судові витрати за надання правової допомоги та сплату судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2018 року з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 21 червня 2018 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 строк для звернення із позовом до суду. Визнано незаконним та скасовано наказ Державного агентства лісових ресурсів України від 05 січня 2018 року №4-к «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора ДП «Покровське лісове господарство» ОСОБА_1», поновлено дію контракту від 05 квітня 2016 року, укладеного між Державним агентством лісових ресурсів України та ОСОБА_1 та поновлено останню на посаді директора ДП «Покровське лісове господарство» з 06 січня 2018 року. Стягнуто з ДП «Покровське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 67 349 грн 70 коп. за вирахуванням обов'язків платежів. Стягнуто з Державного агентства лісових ресурсів України на користь ОСОБА_1 3000 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позову відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за один місяць у розмірі 12 925 грн 70 коп.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем порушено вимоги трудового законодавства при звільненні позивача, оскільки спірний наказ не містив конкретного посилання, яке саме порушення стало підставою для звільнення останнього, і які значні наслідки настали в результаті цього для підприємства, у зв'язку із чим дійшов висновку про поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, як похідних вимог.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Донецького апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційні скарги Державного агентства лісових ресурсів України, ДП «Покровське лісове господарство», Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства залишено без задоволення, а рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2018 року - без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, оскільки у відповідача були відсутні підстави для застосування підпункту «б» пункту 26 укладеного між сторонами контракту та звільнення працівника з підстав одноразового грубого порушення трудових обов'язків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2018 року Державне агентство лісових ресурсів України подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Короткий зміст вимог відзивів на касаційну скаргу

У січні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу, у якому остання просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Також у лютому 2019 року Донецьке обласне управління лісового та мисливського господарства подало до суду відзив на касаційну скаргу, у якому просило касаційну скаргу задовольнити, рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 235/774/18 з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 квітня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано, що звільнення позивача проведено з дотриманням вимог законодавства. Донецьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства під час перевірки з метою здійснення поточного контролю за дотриманням вимог законодавства з питань ведення бухгалтерського обліку було виявлено порушення, в наслідок яких для підприємства настали значні негативні наслідки. Відповідно до характеру та умов виконування ОСОБА_1 роботи, як директора підприємства, вона належним чином не справилась з виконанням своїх посадових обов'язків, передбачених контрактом, зокрема, в порушення умов контракту не забезпечила розроблення та здійснення заходів з належної організації роботи, внаслідок чого підприємству нанесені значні збитки, чим допустила порушення умов контракту, як особливої форми трудового договору, яке виявилось в одноразовому грубому порушенні, що призвело до припинення контракту на підставі підпункту «б» пункту 26 контракту, як самостійної підстави. Припинення трудового контракту з позивачем було ініційоване керівництвом Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства на підставі службової записки та доданих до неї матеріалів, які підтверджували виявлені порушення.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

Відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу мотивований тим, що відповідач звільнив її без законної на те підстави, і в своїй касаційній скарзі не наводить нових підстав, які б не були досліджені в судах попередніх інстанцій, а зводиться до переоцінки доказів, яким судами була надана належна оцінка.

Відзив Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства мотивовано тим, що звільнення ОСОБА_1 з посади директора ДП «Покровське лісове господарство» є законним та обґрунтованим, а тому рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що з 06 квітня 2016 року ОСОБА_1 працювала на посаді директора ДП «Красноармійське лісове господарство» Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства за контрактом, укладеним між ним та Державним агентством лісових ресурсів України на строк з 06 квітня 2014 року по 05 квітня 2019 року. У зв'язку з перейменуванням ДП «Красноармійське лісове господарство» на ДП «Покровське лісове господарство» до вказаного контракту внесені відповідні зміни додатковою угодою від 17 листопада 2017 року.

Відповідно до підпункту «б» пункту 26 укладеного між сторонами контракту керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо).

Права та обов'язки керівника визначені в пункті 2 контракту.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 4-к від 05 січня 2018 року за погодженням з головою Покровської районної державної адміністрації Донецької області припинено трудовий договір з ОСОБА_1 та звільнено її з посади директора ДП «Покровське лісове господарство», яке координується Донецьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства з підстав, передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту - за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України.

Підставою видання наказу визначено лист обласного управління від 07 грудня 2017 року №01-584; пояснення ОСОБА_1 від 14 грудня 2017 року № 265; лист-погодження Покровської районної державної адміністрації Донецької області від 03 січня 2018 року № 01-3061-30; контракт, укладений з ОСОБА_1 від 05 квітня 2016 року.

Листом Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства від 07 грудня 2017 року № 01-584 повідомлено Державне агентство лісових ресурсів України, що 05 грудня 2017 року на підприємстві було надано методичну допомогу та здійснено поточний контроль за дотриманням вимог законодавства з питань ведення бухгалтерського обліку, за результатами яких виявлено ряд порушень, які відбулися протягом певного часу, а саме:

1) станом на 05 грудня 2017 року інвентаризація на підприємстві не проведена, що є порушенням Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», наказу Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879 «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань», наказу директора ДП «Покровське лісове господарство» від 08 серпня 2016 року № 55 «Про обліковий політику на 2016-2017 рік»;

2) в порушення Закону України «Про публічні закупівлі» в ДП «Покровське лісове господарство» було укладено договір № 30/11/17-1 від 30 листопада 2017 року з приватним підприємцем «АЛЕКС» на купівлю бензину марки А-92 у кількості 2150 л та дизельного пального - євро у кількості 5500 л. Загальна суму договору склала 199 975 грн та проведено оплату згідно рахунку № 142 від 30 листопада 2017 року у сумі 199 975 грн;

3) в порушення статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» директор підприємства з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів уклала три договори про надання послуг від 01 грудня 2017 року з фізичною особою підприємцем на загальну суму 475 294 грн 77 коп.;

4) з відома директора підприємства в нарядах актах виконаних робіт зазначаються види робіт, які фактично не відбувались, наслідком чого є завищення витрат підприємства, заробітної плати та показників паливо-мастильних матеріалів;

5) з відмова директора підприємства за жовтень-листопад 2017 року автомобіль УАЗ 390944 державний номер АН 92-88 фіктивно проїхав 5600 км. При витратах пального 17 л на 100 км незаконно списано 952 л бензину марки А-92. При вартості 1 л бензину марки А-92 25 грн нанесений збиток підприємству становить 23 800 грн.

6) в порушення пункту 8.6 Колективного договору підприємства директор незаконно здійснила виплату матеріальної допомоги на загальну суму 265 794 грн, з якої зайво перерахований єдиний соціальний внесок на суму 58,4 тисяч грн.

7) за результатами 9 місяців 2017 року план по рубках догляду фактично виконаний в меншому обсязі, при цьому лісгосп закупає деревину (для подальшого перепродажу) у приватного підприємства та замовляє послуги з озеленення та благоустрою лісгоспу;

8) при надходженні коштів 02 листопада 2017 року на рахунок підприємства у сумі 4 047 900,79 грн. директором та головними спеціалістами не розроблено план щодо ефективного та раціонального використання коштів;

9) відповідно до виконання умов контракту позивачем за ІІІ квартал 2017 року не виконався показник сплати податків та зборів до бюджетів (при плані 217,6 тисяч грн. виконане 136,2 тисяч грн.), та показник збору на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (при плані 146,2 тисяч грн. виконане 133,3 тисяч грн.);

10) по результатам перевірок рубок за період 2014-2016 роки по ДП «Покровське лісове господарство» згідно наказу Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства від 18 серпня 2017 року №50 жодних управлінських дій станом на 05 грудня 2017 з боку директора ДП «Покровське лісове господарство» ОСОБА_1 не відбувалось.

Листом від 03 січня 2018 року № 01-3061-30 на ім'я Державного агентства лісових ресурсів України Покровська районна державна адміністрації Донецької області погодила звільнення позивача з посади директора підприємства.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставами для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Укладаючи контракт позивач погодився з його умовами у тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання.

Таку позицію підтримав і Конституційний Суд України, який у своєму рішенні у справі щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України зазначив, що незважаючи на ці та інші застереження, що містяться в Кодексі законів про працю та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо.

Як зазначено у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинено й з інших підстав, передбачених законодавством (статті 36, 39-41 КЗпП).

Згідно з пунктами 16, 17 постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. При цьому розірвання контракту з ініціативи органу управління майном або керівника підприємства повинно провадитися з урахуванням гарантій, установлених чинним законодавством. При розірванні контракту з підстав, установлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення провадиться згідно з пунктом 8 статті 36 КЗпП України, про що робиться відповідний запис у трудовій книжці керівника підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було звільнено з посади директора ДП «Покровське лісове господарство» з підстав, передбачених підпунктом «б» пункту 26 контракту - за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України

Частково задовольняючи позов та поновлюючи ОСОБА_1 на посаді, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідачем розірваний контракт у зв'язку із чисельними порушеннями, які були допущені позивачкою під час виконання трудового договору, оскільки розірвання контракту не пов'язане з однократним грубим порушенням його умов, таке розірвання є незаконним.

Разом з тим, судами не враховано, що встановлені порушення директором ДП «Покровське лісове господарство» умов контракту є самостійною підставою для його розірвання за підпунктом «б» пункту 26 контракту.

Звільнення позивача відбулось на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України, таке звільнення не носить характеру дисциплінарного стягнення, а є звільненням за невиконання умов трудового контракту, а тому відсутня необхідність встановлення обставин, які передбачені диспозицією статті 41 КЗпП України.

Враховуючи, що позивач погодився з умовами контракту у тому числі і з підвищеною відповідальністю за порушення його умов, проте не забезпечив належне виконання покладених на нього обов'язків по управлінню підприємством, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 відбулося за наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання, проведене з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення судів першої й апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі статті 412 ЦПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 141, 400, 412 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України задовольнити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 06 листопада 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України, Державного підприємства «Покровське лісове господарство», треті особи: Донецьке обласне управління лісового та мисливського господарства, Покровська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані рішення судів попередніх інстанцій втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило