Справа № 379/345/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Різник Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2018 представник позивача звернуся до суду з даним позовом і просить зняти арешт зі всього майна ОСОБА_1 номер запису про обтяження : 14592915, що накладено виконавчим листом №2-715 від 10.12.2008 року за адресою: 09500, АДРЕСА_1. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Вважаючи, що накладеним арештом на майно порушуються законні права позивача як власника щодо вільного користування та розпорядження своїм майном, враховуючи, що виконавче провадження, в межах якого накладено арешт, закрито, у звязку зі строками його зберігання та поновлення, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачем не було подано відзив на позовну заяву.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належно. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області в судове засідання не з'явився. Від начальника Таращанського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області надійшов лист в якому просить розглядати справу без представника в звязку з перебуванням державного виконавця на проведенні виконавчих дій за межами міста, проти задоволення позову заперечують. Крім того повідомила, що згідно книг обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцеві та даних АСВП встановлено, що на виконання до відділу 12.12.2008 року надійшов виконавчий лист №2а-715 від 10.12.2008 Таращанського районного суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди у сумі 3282,20 на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1, який з актом про неможливість стягнення був повернутий без виконання стягувачу 31.03.2009. Станом на 17.04.2019 виконавчий документ повторно до відділу не предявлявся, рішення суду не виконано. А тому, відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження, звільнення майна з-під арешту може бути здійснено виключно за рішенням суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у спільній частковій власності позивача, розмір частки 1/4, перебуває квартира АДРЕСА_2.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 85797793, номер запису про обтяження:. 14592915, на підставі виконавчого листа №2-715, виданого 10.12.2008 року Таращанським районним судом Київської області на нерухоме майно позивача відділом державної виконавчої служби Таращанського РУЮ у Київській області накладено арешт.

Так, згідно книг обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцеві та даних АСВП встановлено, що на виконання до відділу 12.12.2008 року надійшов виконавчий лист №2а-715 від 10.12.2008 Таращанського районного суду про стягнення матеріальної та моральної шкоди у сумі 3282,20 на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1.

Проте, 31.03.2009 зазначений виконавчий документ з актом про неможливість стягнення був повернутий без виконання стягувачу.

В звязку з тим, що накладений арешт є перешкодою для позивача, як власника щодо вільного користування та розпорядження своїм майном, а відповідачем, листом від 25.02.2019 № 1155/15.16-41 було повідомлено його про можливість зняття арешту, згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виключно за рішенням суду, останній, через свого представника, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно листа Таращанського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від № 2666/15.16-41 від 17.04.2019, станом на 17.04.2019 виконавчий документ повторно до відділу не предявлявся, рішення суду не виконано.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За положеннями ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійсненні державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, та те, що виконавчий лист на підставі якого виникло обтяження було повернуто стягувачу ще у 2009 році, повторно для примусового виконання він не предявлявся стягувачем, строк предявлення виконавчого документу сплив, що подальше існування арешту майна буде становити лише надмірний тягар для позивача і він не є пропорційним до боргових зобовязань позивача, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3, 12, 13, 19, 77, 78, 81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зняти арешт зі всього майна ОСОБА_1 номер запису про обтяження : 14592915, що накладено виконавчим листом №2-715 від 10.12.2008 року, за адресою: 09500, АДРЕСА_1. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:ОСОБА_3