ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 636/4237/18

провадження № 22-ц/818/534/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Овсяннікової А.І., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1,

зацікавлена особа - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області Зозулі Романа Вікторовича на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 22 жовтня 2018 року в складі судді Ковригіна О.С.,

у с т а н о в и в :

05 жовтня 2018 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 звернувся у суд із скаргою на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області (далі - Міжрайонний ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області) та просив: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області; зобов'язати начальника Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області зняти арешт з його майна, а саме - транспортного засобу CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, легковий седан В, синього кольору, реєстраційний номер - НОМЕР_1, накладений постановою старшого державного виконавця Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області від 18 квітня 2017 року.

Скарга мотивована тим, що 22 вересня 2016 року Чугуївським міським судом Харківської області видано виконавчий лист № 636/5408/15-ц про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, та на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/12 частини всіх видів доходу щомісячно і до досягнення дитиною ОСОБА_5 трьох років. На підставі виконавчого листа державним виконавцем Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавчі провадження за номерами 52407346 та 52407604.

У зв'язку із тим, що він мав заборгованість по сплаті аліментів, постановами Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області від 18 та 21 квітня 2017 року належний йому на праві власності транспортний засіб - CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, легковий седан В, синього кольору, реєстраційний номер - НОМЕР_1 оголошено у розшук та накладено арешт на вказаний автомобіль.

11 вересня 2018 року в рахунок сплати аліментів він перерахував грошові кошти: по виконавчому провадженню № 52407346 - в загальній сумі 28 883 грн. 29 коп. та по виконавчому провадженню № 52407604 - в сумі 9 676 грн. 10 коп. У зв'язку з цими виплатами, заборгованість по аліментам на ОСОБА_4 станом на 22 жовтня 2018 року (закінчення виплат на її користь у зв'язку з досягненням дитиною трьохрічного віку) відсутня, а по виплаті аліментів на дитину - ОСОБА_5 станом на 30 вересня 2018 року існує переплата в розмірі 10 516 грн. 50 коп. Зазначає, що він звернувся до Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області із заявою про зняття арешту з належного йому автомобіля, однак у знятті арешту було відмовлено.

У поданому 19 жовтня 2018 року відзиві на скаргу старший державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області Зозуля Роман Вікторович просив в задоволенні скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця відмовити, а в частині вимог про зняття арешту ухвалити рішення на розсуд суду.

Ухвалою Чугуївського міськрайонного суду Харківської області від 22 жовтня 2018 року скаргу задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області та зобов'язано начальника Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1, а саме - транспортного засобу CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, легковий седан В, синього кольору, реєстраційний номер - НОМЕР_1, що накладений постановою старшого державного виконавця Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області про арешт майна боржника від 18 квітня 2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 636/5408/15-ц, виданого Чугуївським міськрайонним судом Харківської області 22 вересня 2016 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що нормами Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено обов'язок державного виконавця прийняти рішення про зняття арешту з майна боржника у зв'язку з надходженням на рахунок органу державної виконавчої служби, коштів, необхідних для задоволення вимог стягувачів. Оскільки ОСОБА_1 сплатив наявну у нього заборгованість, виконавче провадження № 52407604 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_4 є закінченим, а у виконавчому провадженні № 52407346 про стягнення аліментів на дитину існує значна переплата, тобто перерахованих коштів достатньо для задоволення вимог стягувача.

29 жовтня 2018 року старший державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області Зозуля Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця.

Апеляційна скарга мотивована тим, що пунктом 7 частини 4 статті 59 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт може бути знятий в разі погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Враховуючи відсутність у боржника іншого майна, яке може бути використано як забезпечення виконання рішення суду першої інстанції про стягнення аліментів, окрім арештованого транспортного засобу, ОСОБА_1 було роз'яснено, що у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна та про його право звернутися з відповідною заявою до суду.

18 грудня 2018 року ОСОБА_3 - представник ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що апелянтом не наведено фактів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; ухвала суду першої інстанції є законною, тому правові підстави для її скасування відсутні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 22 вересня 2016 року Чугуївським міським судом Харківської області видано виконавчий лист № 636/5408/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/12 частини всіх видів доходу щомісячно і до досягнення донькою ОСОБА_5 трьох років.

На підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем Чугуївського МР ВДВС ГТУЮ у Харківській області (на даний час - Міжрайонний ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області) відкрито виконавчі провадження:

- № 52407346 - про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття;

- № 52407604 - про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 1/12 частини всіх видів доходу щомісячно і до досягнення донькою ОСОБА_5 трьох років.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань за виконавчим листом, виникла заборгованість.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області Зозулі Р.В. від 18 квітня 2017 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1, а саме - на транспортний засіб CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, легковий седан В, синього кольору, реєстраційний номер - НОМЕР_1.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області Зозулі Р.В. від 21 квітня 2017 року вказаний автомобіль було оголошено в розшук.

11 вересня 2018 року в рахунок сплати аліментів боржник ОСОБА_1 перерахував грошові кошти: по виконавчому провадженню № 52407346 - в загальній сумі 28 883 грн. 29 коп. та по виконавчому провадженню № 52407604 - в сумі 9 676 грн. 10 коп.

У зв'язку з цими виплатами заборгованість по аліментам на ОСОБА_4 станом на 22 жовтня 2018 року (закінчення виплат на користь ОСОБА_4 у зв'язку з досягненням дитиною трьохрічного віку) відсутня, а по виплаті аліментів на дитину - ОСОБА_5 станом на 30 вересня 2018 року існує переплата в розмірі 10 516 грн. 50 коп.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області Зозулі Р.В. від 11 вересня 2018 року розшук транспортного засобу - автомобіля CHEVROLET AVEO, 2006 року випуску, легковий, колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_1, припинено.

17 вересня 2018 року Міжрайонний ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області на адресу ОСОБА_1 направлено лист № 14.15-35/24669, в якому роз'яснено, що підстави для зняття арешту з майна відсутні, а заявник має право звернутися з відповідною заявою до суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід'ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно з статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статтей 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 статті 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Положеннями частин 1 та 2 статті 56 Закону № 1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Матеріали справи свідчать, що арешт на належний боржнику транспортний засіб накладений у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань по сплаті аліментів.

Частина 4 статті 59 Закону № 1404-VIII закріплює підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 59 Закону № 1404-VIII надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника є підставою для зняття арешту з майна (коштів) боржника.

11 вересня 2018 року ОСОБА_1 сплатив заборгованість.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГУЮ у Харківській області Зозулі Р.В.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням викладеного, ухвала Чугуївського міського суду Харківської області від 22 жовтня 2018 року є законною, підстави для її скасування відсутні.

Ухвала суду першої інстанції в частині зняття арешту з майна боржника не оскаржувалась, тому судом апеляційної інстанції в цій частині не переглядалась.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного управління юстиції у Харківській області Зозулі Романа Вікторовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 22 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2019 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - А.І. Овсяннікова

Р.М. Піддубний