Житомирський апеляційний суд
Справа №291/548/18 Головуючий у 1-й інст. Митюк О.В.
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Галацевич О.М. .

Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Житомирі справу № 291/548/18

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Житомирське обласне сільськогосподарське рибоводне підприємство»

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2

на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Митюк О.Ю. у смт.Ружин,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним пункту 1 наказу №5 від 12.02.2018 року про розірвання договору про спільну діяльність від 01.03.2015 року укладеного між ним та відповідачем. В обгрунтування позову зазначив, що він є учасником ТДВ «Житомиррибгосп». На підставі статуту ТДВ «Житомиррибгосп» між ним та ТДВ «Житомиррибгосп» було укладено договір про спільну діяльність строком на 5 років, який набрав чинності з моменту підписання, тобто з 01.03.2015 року. Предметом договору було зобов'язання сторін шляхом об'єднання зусиль спільно діяти в сфері вирощування риби з дотриманням прогресивних технологій, а доходи від спільної діяльності поступають на його рахунок. Внаслідок форс-мажорних обставин, які мали місце 14.10.2015 року та 30.10.2015 року, він не зміг виловити рибу, з приводу неправомірних дій осіб, які перешкоджали цьому він звертався до правоохоронних органів і писав доповідну на ім'я директора ТДВ «Житомиррибгосп» ОСОБА_4 В наказі відсутні посилання на конкретні порушення умов договору, не міг сплатити податки, так як в результаті непереборної сили йому спричинено перешкоди у вилові риби та її реалізації.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального і матеріального права. Зазначає, що законом не передбачено розірвання договору у формі наказу, відповідач не сприяв створенню умов для виконання договору, не усунув перешкоди у вилові риби, тому ОСОБА_2 втратив прибуток і не здійснив своєчасно передбачені договором платежі. Суд не вирішив його клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що між ТДВ «Житомиррибгосп» та фізичною особою ОСОБА_2 01.03.2015 року укладено договір про спільну діяльність строком на п'ять років (а.с.61). За умовами вказаного договору (п.2.1) ТДВ «Житомиррибгосп» зобов'язалося у п'ятиденний термін передати ОСОБА_5 в користування всі основні засоби ставка «Ружин» площею 187 га в смт.Ружин, Заріччя, а ОСОБА_2 - сплачувати всі податкові зобов'язання, які виникають у зв'язку з користуванням землею та водокористуванням, а також щорічно сплачувати ТДВ «Житомиррибгосп» 155 тис. грн. із щомісячним внесення плати (п.4.3).

Відповідно до п.5.4 договору заборгованість ОСОБА_2 по сплаті за використання землі та водокористування більше одного місяця є основою для розірвання договору ТДВ «Житомиррибгосп».

12.02.2018 року ТДВ «Житомиррибгосп» видав наказ №5, пунктом 1 якого розірвано договір між ОСОБА_2 та ТДВ «Житомиррибгосп» від 01.03.2015 року (а.с.64).

Відповідно до ч.1 ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Частиною 3 ст.651 ЦК України передбачено розірвання договору у разі одностороньої відмови від договору, якщо право на таку відмову встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.654 ЦК України розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Форми вчинення правочинів - усна або письмова (електронна) встановлені ч.1 ст.205 ЦК України. Договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1131 ЦК України).

Суд першої інстанції встановив, що відповідач повністю виконав взяті зобов'язання та передав в користування позивачу основні засоби ставка, а ОСОБА_2 з моменту укладення договору до дати видання оспорюваного наказу жодного разу не сплатив податкові зобов'язання, які виникають у зв'язку з користуванням землею та водокористуванням, і зробив правильний висновок, що на підставі до п.5.4 договору ТДВ «Житомиррибгосп» правомірно в односторонньому порядку розірвало договір про спільну діяльність.

Розірвання договору, як і сам договір, вчинено у письмовій формі - шляхом видачі наказу.

Статтею 617 ЦК України передбачені підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання у випадку доведеності, що порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Припинення зобов'язання внаслідок одностороннньої відмови від нього є одним з можливих наслідків порушення зобов'язання (ст.611 ЦК України).

Зобов'язання ОСОБА_2 полягало у щомісячній сплаті всіх податкових зобов'язань, які виникають у зв'язку з користуванням землею та водокористуванням, а також коштів за користування на користь ТДВ «Житомиррибгосп».

Поняття обставин непереборної сили міститься в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні». Відповідно до ч.2 ст.14-1 вказаного Закону форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув грунту, інші стихійні лиха.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є випадком.

Обставини, які мали місце 14.10.2015 року та 30.10.2015 року, не є обставинами непереборної сили, що перешкоджали ОСОБА_2 сплачувати передбачені договором податки. Зобов'язання за договором позивач не виконував і протягом травня-вересня 2015 року.

За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у позові. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права і залишається без змін.

Посилання позивача на положення Статуту, не можуть бути взяті до уваги, оскільки спір виник з договірних правовідносин, а не з корпоративних правовідносин.

Як вбачається із технічного запису судового засідання від 16 січня 2019 року, клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи було заявлено представником позивача під час судових дебатів, що виключало можливість ухвалення судом процесуального документа з даного питання.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 26 березня 2019 року ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, відстрочено сплату судового збору в розмірі 1057грн.20коп. до ухвалення судового рішення у справі. Зазначені витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення, а рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2019 року - без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1057грн.20коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: