Провадження № 2/641/1114/2019 Справа № 641/1664/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

В березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1. Власник іншої частки квартири ОСОБА_4 помер 16 лютого 2011 року.

В квартирі зареєстрований, проте не проживає відповідач ОСОБА_3 з 2005 року. Жодних перешкод в користуванні квартирою він, позивач, відповідачу не чинить.

Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги 405 ЦК України позивач просив визнати ОСОБА_3 таким, який втратив право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився, письмовий відзив на позов не подав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_2 є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання від 8 грудня 2011 року (а.с. 9-12).

Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі як член її сімї власника.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач, не надав доказів щодо власника іншої 1/3 частки квартири. В своїй позовній заяві ОСОБА_2 зазначав, що власник іншої частки квартири ОСОБА_4 помер 16 лютого 2011 року. Клопотань про витребування таких доказів судом позивач також не заявляв.

Відповідач є сином ОСОБА_4 та постійно був зареєстрований за місцем відкриття спадщини. Доказів того, що відповідач не прийняв спадщину після смерті батька або був усунутий від права на спадкування або не є власником іншої 1/3 частки квартири позивач суду не надав.

Крім цього, позивачем взагалі не надано доказів, що відповідач користується часткою квартири, яка належить позивачу чим порушує його право власності на 2/3 частки вказаної квартири.

Пунктом 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантовано кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З врахуванням вищезазначеного, підстави для задоволення позову відсутні.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись 150 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,259,263267 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2, ІН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повний текст рішення складений 18 квітня 2019 року.

Текст судового рішення доступний для ознайомлення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://wwwreyestr.gov.ua.

Суддя: ОСОБА_5