Дата документу 10.04.2019 Справа № 320/8237/15-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 320/8237/15Головуючий у 1-й інстанції Горбачова Ю.В.
Пр. № 22-ц/807/921/19Повний текст ухвали складено 14.11.2018 року. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) про визнання недійсним кредитного договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року (суддя Урупа І.В. т.с. 1 а.с. 134-135) позов Банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

З ОСОБА_2 на користь Банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року в сумі 19362,87 доларів США та судові витрати в сумі 6261,95 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору відмолено.

Зазначене рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядалось та набрало законної сили.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеною заявою (т.с. 1 а.с. 146-148), яку в подальшому уточнив (т.с. 1 а.с. 214-215) та в якій просив скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.11.2016 року у цій справі та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог Банку до нього у повному обсязі та стягнути з Банку на його користь судові витрати.

В обґрунтування своєї заяви зазначав, що 21 листопада 2016 року Мелітопольським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги Банку та з нього на користь Банку стягнуто заборгованість за кредитним договором № ZPMWG 100001045 від 23.04.2997 року в сумі 19362,87 доларів США та судові витрати в сумі 6261,95 грн.

У листопаді 2017 року про дану судову справу він розповів своєму знайомому, який має юридичну освіту. Після ознайомлення з наданими йому документами, він звернув увагу на те, що з січня 2008 року платежі по кредиту відправлялися на рахунок, в якому п'ята цифра не відповідає аналогічній в номері рахунку, зазначеному в кредитному договорі для здійснення виплат по кредиту, а саме: замість рахунку НОМЕР_2 гроші на погашення кредиту з невідомих причин Банк відправляв на рахунок НОМЕР_2. Після звернення до Банку, останній у своїй відповіді від 23.11.2017 року повідомив йому, що Банк на підставі ст. 512 ЦК України скористався своїм правом і відступив право вимоги за кредитним договором на користь ПАТ «А-Банк». Дана обставина стала для нього новиною, оскільки до цього він не отримував письмового повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним на користь третьої особи, як це передбачено п.п. 2.3.10. кредитного договору. Від оператора онлайн - допомоги ресурсу Приват24 він дізнався, що відступлення права вимоги за кредитним договором № ZPMWG 100001045 від 23.04.2017 року на користь ПАТ «А-Банк» відбулося 28.12.2007 року. Заявник вважав, що встановлені ним обставини є нововиявленими, які є істотними для справи, а тому звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2017 року (суддя Горбачова Ю.В. т.с. 1 а.с. 167) вищезазначену заяву ОСОБА_2 у цій справі залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області (судді Кочеткова І.В., Маловічко С.В., Гончар М.С. т.с. 1 а.с. 206-208) в порядку задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 ухвалу Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2017 року у цій справі скасовано з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2018 року (суддя Горбачова Ю.В. т.с. 2 а.с. 11-12), з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 04 грудня 2018 року про виправлення описки (т.с. 2 а.с. 18), у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.11.2016 року у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 21-34) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року, судові витрати покласти на позивача.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (т.с. 2 а.с. 43).

Відводів учасниками цієї справи суддям апеляційного суду та суддями апеляційного суду самовідводів у цій справі не заявлено.

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (т.с. 2 а.с. 55), справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 59).

Банк через представника подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (т.с. 2 а.с. 65-68).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 13 березня 2019 року (т.с. 2 а.с. 69), не відбувся та був відкладений за відсутності всіх учасників цієї справи, оскільки ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 71) на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача витребувано у Банку інформацію про таке:

-чи мав ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 23 вересня 2015 року (дата подачі позову до суду) та 21 листопада 2016 року (час ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі) на звернення до суду із вищезазначеним позовом до суду до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості № ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року ?

-чи відбувалась (відбулась) уступка права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року, укладеним із ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», на користь АТ «КБ «Акцент-Банк» ?

-якщо так, то коли саме і чим це підтверджується (надати суду відповідні письмові докази: відповідний договір між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «КБ «Акцент-Банк» тощо)?

-чи повідомлявся про це позичальник ОСОБА_2?

-якщо так, то коли саме і в який спосіб (надати суду письмові докази останнього)?

-чи повідомляв ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області про зміну кредитора за вищезазначеним кредитним договором до ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі 21 листопада 2016 року ?

-якщо так, то коли саме і в який спосіб (надати суду відповідні докази останнього) ?.

02 квітня 2019 року Банк на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду надав відповідну інформацію та документи (т.с. 2 а.с. 80-95), за змістом яких 01.11.2007 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ - БАНК» уклали договір факторингу № 1. Проте, в той же день, 01.11.2007 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ - БАНК» уклали договір № 1.07 надання послуг (аутсорсинг»), копії яких додаються. Тому, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правомірно звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача у цій справі у вересні 2015 року, оскільки він діяв від імені ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на підставі договору аутсорсингу від 01.11.2017 року. Згідно із вказаним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» наділений повноваженнями подавати від свого імені позовні заяви, а також представляти інтереси ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судах всіх інстанцій.

У судове засіданні належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 78-79) не з'явились, клопотань про відкладення апеляційному суду не подавали.

Банк про причини неявки свого представника апеляційний суд не сповістив.

ОСОБА_2 подав апеляційному суду заяву (т.с. 2 а.с. 96-98), в якій просив розглядати дану справу апеляційним судом за його відсутністю.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив заяву відповідача задовольнити, розглядати дану справу за відсутності всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: змінити рішення (п.2).

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення …є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 у перегляді за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції від 21 листопада 2016 року у цій справі, керувався ст. ст.259-261, 423, 429 ЦПК України та виходив із наступного.

Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21.11.2016 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. З ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року в сумі 19362,87 доларів США та судові витрати в сумі 6261 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору відмолено.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 423 ЦПК України, рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуто у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстав, зокрема, якщо є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 30.03.2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснив, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згдно із ч.4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Заявник посилається як на нововиявлену обставину на те, що у листопаді 2017 року він звернувся до свого знайомого, що має юридичну освіту, який, ознайомившись з наявними у нього документами по кредиту, звернув увагу на те, що з січня 2008 року платежі по кредиту відправлялися на рахунок, в якому п'ята цифра не відповідає аналогічній в номері рахунку, зазначеному в кредитному договорі. Як в подальшому він з'ясував, що у грудні 2007 року відбулося відступлення права вимоги кредитором по його кредитному договору на користь ПАТ «А-Банк». Заявник зазначає, що про зазначену обставину він не знав та не міг знати, а тому просить переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами.

Проаналізувавши наведені заявником обставини для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, судом встановлено, що на момент розгляду справи заявник мав у своєму розпорядженні матеріали, з яких у листопаді 2017 року побачив невідповідність номеру рахунку і шляхом звернення до банку з'ясував нову для нього обставину про переуступку права вимоги первісним кредитором, яким є ПАТ КБ «Приватбанк» третій особі - ПАТ «А-Банк».

З цього випливає, що обставина про переуступку права вимоги, на яку посилається заявник могла бути йому відома на час розгляду справи судом, про неї він міг дізнатися та звернути увагу на дану обставину ще під час судового розгляду.

Крім того, заявник не надав суду належних доказів, які б підтверджували обставину, на яку він посилається, як на нововиявлену, а саме доказів відступлення права вимоги позивачем на користь третьої особи та відсутність у ПАТ КБ «Приватбанк» права вимоги до нього на час звернення до суду.

Повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» від 23.11.2017 року на звернення заявника містить інформацію, що бБнк скористався своїм правом та відступив право вимоги за кредитним договором № ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року/№ ZPMWG 200001045 від 23.04.2007 року Публічному акціонерному товариству «Акцент-Банк», але дане повідомлення не містить інформації, з якого часу було відступлене таке право вимоги та на підставі чого.

Скріни діалогу між заявником та оператором онлайн-допомоги ресурсу Приват24 від 28.11.2017 суд не може прийняти, як належний доказ, оскільки не надає достовірної інформації щодо обставини, на яку посилається заявник.

Договір переуступки права вимоги суду не представлений, клопотань про витребування даного доказу суду не заявлено.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що нововиявлені обставини, на які посилається заявник, не підтверджені фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 21.11.2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, а тому вказане судове рішення слід залишити в силі.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись можна лише частково з таких підстав.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2

В силу вимог ст. 81 ч. 7 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

На підставі ст. 12 ч. 5, 81 ч. 7 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача, апеляційним судом ухвалою від 13 лютого 2019 року було витребувано у позивача у цій справі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про таке:

-чи мав ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 23 вересня 2015 року (дата подачі позову до суду) та 21 листопада 2016 року (час ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі) на звернення до суду із вищезазначеним позовом до суду до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості № ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року ?

-чи відбувалась (відбулась) уступка права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року, укладеним із ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», на користь АТ «КБ «Акцент-Банк» ?

-якщо так, то коли саме і чим це підтверджується (надати суду відповідні письмові докази: відповідний договір між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «КБ «Акцент-Банк» тощо)?

-чи повідомлявся про це позичальник ОСОБА_2?

-якщо так, то коли саме і в який спосіб (надати суду письмові докази останнього)?

-чи повідомляв ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області про зміну кредитора за вищезазначеним кредитним договором до ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі 21 листопада 2016 року ?

-якщо так, то коли саме і в який спосіб (надати суду відповідні докази останнього) ?.

02 квітня 2019 року Банк на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду надав відповідну інформацію та документи (т.с. 2 а.с. 80-95), за змістом яких 01.11.2007 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ - БАНК» уклали договір факторингу № 1. Проте, в той же день, 01.11.2007 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ - БАНК» уклали договір № 1.07 надання послуг (аутсорсинг»), копії яких додаються. Тому, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правомірно звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідача у цій справі у вересні 2015 року, оскільки він діяв від імені ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» на підставі договору аутсорсингу від 01.11.2017 року. Згідно із вказаним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» наділений повноваженнями подавати від свого імені позовні заяви, а також представляти інтереси ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судах всіх інстанцій.

При вищевикладених обставинах, встановлено, що суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин цієї справи на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України та не встановив у цій справі вищезазначених обставин, які відповідач ОСОБА_2 у своїй вищезазначеній заяві вважав нововиявленими.

Договір факторингу № 1 від 01.11.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ - БАНК» із витягом із додатку № 1 до цього договору(ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) кредитний договір № ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року) (т.с. 2 а.с. 85-89) та договір № 1.07 надання послуг (аутсорсинг») між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ - БАНК» (т.с. 2 а.с. 90-95) із додатковою угодою № 1 від 26.12.2007 року є доказами, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі на підтвердження обставин, викладених у вищезазначеній заяві заявника ОСОБА_2, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду у зв'язку нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» для визначених ч.2 п.1 ст. 423 ЦПК України, обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі, спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Встановлено, що вищезазначені договори факторингу та аутсорсингу між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ - БАНК» відносно вищезазначеного кредитного договору ОСОБА_2 із ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року існували на час розгляду по суті цієї справи Мелітопольским міськрайонним судом Запорізької області та на час ухвалення рішення 21 листопада 2016 року.

Належні, допустимі докази того, що заявникові ОСОБА_2 було відомо до 2017 року про вищезазначені договори двох банків, у цій справі відсутні.

Проте, нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Однак, встановлено, що наявність вищезазначених договорів факторингу та аутсорсингу між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ - БАНК» відносно вищезазначеного кредитного договору ОСОБА_2 із ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року у цій справі, що переглядається.

Оскільки, апеляційним судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» мав право на звернення до суду із вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором у цій справі, навіть, при наявності вищезазначених договорів факторингу та аутсорсингу між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ - БАНК» відносно вищезазначеного кредитного договору ОСОБА_2 із ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» №ZPMWG 100001045 від 23.04.2007 року, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був і є належним відповідачем у цій справі.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Решта доводів апеляційної скарги заявника ОСОБА_2 є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 89 ЦПК України.

Суд першої інстанції постановив правильну по суті у цій справі ухвалу, якою правильно відмовив ОСОБА_2 у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року у цій справі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2018 року у цій справі слід змінити в частині правового обґрунтування відмови.

Крім того, в разі часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 у цій справі при вищевикладених обставинах, останній не має права на компенсацію за рахунок Банку будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору у розмірі 352,40 грн. (т.с. 2 а.с. 20), сплаченого ним при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2018 року у цій справі змінити в частині правового обґрунтування відмови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 19.04.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.