Номер провадження 2/243/775/2019
Номер справи 243/1034/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 17 » квітня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Хорхордіної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 13 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат-Центр» про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням законних трудових прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ТОВ «Скат-Центр» про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням законних трудових прав, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 10 червня 2017 року вона була звільнена за згодою сторін з ТОВ «Скат-Центр», де працювала на посаді охоронника. На час звільнення відповідач мав перед нею заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 18164,55 грн., яку було стягнуто рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 11.09.2018 року. Повністю заробітна плата їй була виплачена 18.12.2018 року. Затримка повного розрахунку склала майже рік після її звільнення, у звязку з чим вона переносила особливі моральні страждання, не мала можливості купляти необхідні продукти харчування, одежу, речі першої необхідності, ліки. Вона була змушена змінити звичайний уклад свого життя: звертатися до відповідних органів для захисту порушеного права. Порушення її трудових прав негативно відбивається на її душевному та психічному стані, заподіюючи їй щоденні моральні страждання, тобто моральну шкоду, яку вона оцінює у 25 000 гривень та яку просить стягнути з відповідача на свою користь.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідачем у визначений законом строк наданий відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, оскільки для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався. Остаточний фактичний розрахунок з ОСОБА_1 був проведений 11.04.2018 року, тому з цього часу розпочинається перебіг строку для звернення до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди. Закінчення вказаного строку припадає на 11.07.2018 року. Позивач звернулась до суду з даним позовом 27.01.2019 року, тобто поза межами встановленого законом строку. Зазначає, що 18.12.2018 року розрахунок з позивачем був проведений державним виконавцем за судовим рішенням помилково і повторно. Крім того, в позовній заяві відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт заподіяння позивачеві моральних страждань та не обґрунтовано розмір моральної шкоди. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.05.2013 року по 10.06.2017 року працювала на посаді охоронника у ТОВ «Скат-Центр», що підтверджується копією трудової книжки серії БТ-І № 0108859 від 12.04.1984 року (а.с.7-8).

10 червня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади за згодою сторін за п.1 ст.36 КЗпП України, на підставі наказу № 658/1 від 09 червня 2017 року (а.с. 8 зв.б).

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2018 року з ТОВ «Скат-Центр» на користь ОСОБА_1М була стягнута заборгованість по заробітній платі у розмірі 18164,55 грн. (а.с.11-13).

Відповідно до листа начальника Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві від 20.12.2018 року №Р-5202 на виконанні у Голосіївському районному ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження №57619353 з примусового виконання виконавчого листа Словянського міськрайонного суду Донецької області №243/7373/18 від 18.10.2018 року про стягнення з ТОВ «Скат-Центр» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 18164,55 грн. Згідно з платіжними дорученнями №2068 від 13.12.2018 року, №2538 від 18.12.2018 року, кошти на загальну суму 18164,55 грн. перераховано на користь стягувача. 20.12.2018 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у звязку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі (а.с.17).

Згідно із ст. ст. 21,43 Конституції України, ст. ст. 94, 115 КЗпП України, ст. ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці» кожна людина має право на заробітну плату за виконану роботу та її своєчасне одержання в повному обсязі.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно - правовими актами (ст. 94 КЗпП України).

Відповідно до ст. 115 КЗпП України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі відповідними змінами) роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Тобто, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати (правова позиція ВСУ у справі № 6-788цс16).

Приймаючи до уваги, що позивача було звільнено в червні 2017 року, а остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати було проведено лише 18 грудня 2018 року, пройшло більше року, при цьому позивач вимушена була захищати свої права в судовому порядку, суд вважає, що вказане призвело до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв'язків, та враховуючи тривалість страждань позивача та беручи до уваги співмірність, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

Враховуючи обставини справи, оцінюючи надані докази щодо характеру та ступені моральних страждань позивача, рівень втрати нормальних життєвих зв'язків чи додаткових зусиль останнього для організації свого життя, суд визнає розмір заявлених позовних вимог у сумі 25000 грн. завищеним та вважає достатнім та справедливим стягнути на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду та повний розрахунок з ним 11.04.2018 року суд не приймає до уваги, оскільки заборгованість по заробітній платі була стягнута державним виконавцем остаточно 18.12.2018 року на підставі виконання рішення Словянського міськрайонного суду від 11.09.2018 року, яке відповідачем не оскаржувалось та набуло законної сили.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 61,47 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 355, 356 ЦПК України, ст.ст. 115, 116, 237-1 КЗпП України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат-Центр» про відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням законних трудових прав задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат-Центр» розташованого за адресою: м. Київ, пров. Лужевського Руслана, буд. 14, , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, моральну шкоду у сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скат-Центр» розташованого за адресою: м. Київ, пров. Лужевського Руслана, буд. 14, код ЄДРПОУ 37716181, на користь держави на р/р 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір в сумі 61 (шістдесят одна) грн. 47 коп.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення виготовлений 25 квітня 2019 року.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_2