Справа № 309/3477/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і ОСОБА_1,

з участю секретаря Юрочко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду від 13 вересня 2018 року (у складі судді Лукянової О.В.) за позовом приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_2, третя особа Інспекція Держенергонагляду в Закарпатській області, про стягнення вартості за не обліковану електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ«Закарпаттяобленерго» (надалі Товариство) звернулося до суду з позовом у жовтні 2016 р.

Просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь:

-76 678,32 грн. вартості за не обліковану електричну енергію;

-4 608 грн. витрати по відшкодуванню вартості проведеного експертного дослідження КНДІСЕ Міністерства юстиції;

-1 378 грн. у відшкодування судового збору.

На обґрунтування позовних вимог указало, що 7 листопада 2012 р. між Хустським РЕМ ПАТ «Закарпаттяобленерго» та ОСОБА_2 було укладено договір про користування електричною енергією №0479-094, відповідно до умов якого Товариство бере на себе зобовязання надійно постачати споживачеві електричну енергію, а відповідач зобовязується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами в терміни, передбачені цим Договором, і забезпечувати належне виконання обовязків, визначених договором. 24 грудня 2014 р. у ході проведеного обстеження електроустановки представниками Товариства було виявлено порушення, а саме: споживач вчинив дії, які призвели до зміни показів приладу обліку; виявлено втручання в роботу розрахункового обліку шляхом використання пристрою з радіочастотним випромінюванням, який зупиняє роботу лічильника, дане порушення зафіксовано на відеокамеру, про ці порушення було складено відповідний акт. Вилучений у відповідача пристрій з радіочастотним випромінюванням (високовольтний перетворювач) був направлений на дослідження до Київського науково - дослідного інституту судових експертиз. Згідно з висновком експертного дослідження від 29 лютого 2016 р. № 2547/16-33/2548/16-47 електронна плата лічильника електричної енергії типу НІК 2301 АП1, заводський №0798715, має ознаки стороннього втручання; наданий на дослідження пристрій (високовольтний перетворювач) здатен впливати на роботу електролічильника, що проявляється в повному блокуванні обліку спожитої електроенергії. Комісією Товариства по розгляду актів про порушення ПКЕЕН, відповідно до Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої унаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією і п.53 ПКЕЕН було проведено визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН. Відтак, обласною комісією у додатку до протоколу встановлено, що відповідачем заподіяно збитки Товариству на суму 76 678,32 грн.

Рішенням Хустського районного суду від 13 вересня 2018 р. позов Товариство задоволено:стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 76 678,32 грн. і 25 986 грн. усіх судових витрат.

ОСОБА_2 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги Товариства задовольнити частково в сумі 107,23 грн. вартості не облікованої електричної енергії, а всі інші судові витрати задовольнити пропорційно до задоволеної суми завданих збитків. Доводить про порушення норм матеріального та процесуального права. Узагальнені доводи заперечення зводяться до такого:

-відповідач заперечує період нарахування по акту (зокрема,абзацу 3підпунктуа) пункту 3.3. Методики, оскільки це суперечить нормам матеріального права;

-указує про неправильність обрахування потужності, застосованої при нарахуванні по акту (зокрема, пункту 3.1. Методики) та неправильність застосування формул 3.2. та 3.3 Методики при таких розрахунках;

-зазначає про порушення норм матеріального права щодо п.3.7. Методики.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Товариство просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до того, що доводи апеляційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджені доказами та, відповідно, не спростовують висновки суду зі спірних питань, а рішення ухвалено з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції установлено факт порушення з боку відповідача ПКЕЕН, який полягає у тому, що відповідач шляхом використання пристрою з радіочастотним випромінюванням, який зупиняє роботу лічильника, вчинила дії, що призвели до зміни показів приладу обліку та спричинення матеріальної шкоди Товариству в розмірі 76 678,32 грн.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції через його відповідність повно зясованим обставинам справи, нормам матеріального права та належно оціненим доказам.

Судом першої інстанції установлено, що 07 листопада 2012 р. між сторонами укладено договір про користування електричною енергією №0479-094, згідно з умовами якого Товариство взяло на себе зобовязання постачати відповідачу електричну енергію у необхідних їй обсягах, а відповідач у свою чергу зобовязалася оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором, і забезпечувати належне виконання обовязків, визначених договором.

24 грудня 2014 р. при перевірці дотримання Правил при споживанні електричної енергії - в ході проведеного обстеження електроустановки представниками Товариства було виявлено порушення, а саме: «споживач вчинив дії, які призвели до зміни показів приладу обліку; виявлено втручання в роботу розрахункового обліку шляхом використання пристрою із радіочастотним випромінюванням, який зупиняє роботу лічильника», за результатами виявлення якого, відповідно до вимог п.53 ПКЕЕН, працівниками СВЕБ ПАТ «Закарпаттяобленерго» в присутності представника відповідача її матері ОСОБА_3, було складено акт про порушення №111501 від 24.12.2014 р. (том№1,а.с.9). Також встановлено, що факт порушення ПКЕЕН було зафіксовано за допомогою відеозйомки, яка велася представниками Товариства 24 грудня 2014 р. (том №1,а.с.40).ОСОБА_3 була повідомлена працівниками Товариства про суть виявленого порушення, була ознайомлена зі змістом акту, однак вона з актом не погодилася та від підпису в ньому відмовилася. Акт був підписаний трьома представниками енергопостачальника, один примірник акту було вручено ОСОБА_3

Лічильник типу НІК 2301 АП1, заводський №0798715 (який був вилучений у відповідача), умисно був розбитий представником відповідача її матірю ОСОБА_3, при вилученні, що підтверджується переглянутим в судовому засіданні DVD-R диском з відеозаписом заміни лічильника у відповідача (том №1,а.с.215).

Під час розгляду акту Комісією було встановлено факт самовільної заміни відповідачем комутаційних пристроїв, опломбованих енергопостачальником при допущенні електроустановки в експлуатацію, що підтверджується актом допуску на підключення до електричної мережі електроустановки від 17 жовтня 2012 р. №201/2012, завданням на встановлення приладу обліку від 17 жовтня 2012 р. №5643, актом пломбування (том№1,а.с.30,31) та актом службової перевірки Товариством від 31 березня 2017 р.№б/н (том №1,а.с.105-108).

Розрахунок по Акту про порушення ПКЕЕН відображено обласною комісією у додатку до протоколу: встановлено, що відповідачем заподіяно збитки позивачу на суму 76 678,32 грн. (том №1а.с.28).

Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії субєкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

За приписами ст.3,27 Закону України «Про електроенергетику» відносини, повязані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням, регулюються цим законом та іншими нормативно-правовими актами. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці зокрема є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо.

Серед обовязків споживача електричної енергії, визначених пунктом 42 ПКЕЕН, є забезпечення належного технічного стану та безпечної експлуатації своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечення збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому обєкті споживача; узгодження з енергопостачальником нових підключень і переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснюваних із метою збільшення споживання електричної потужності.

Відповідно до пункту 48 ПКЕЕН: споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження обєктів електроенергетики, розкрадання майна цих обєктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обовязки.

Згідно з п.53 ПКЕЕН: у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення правил користування електричною енергією побутовими споживачами регламентується розділом 3 Методики.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції як необґрунтовані, суперечні обставинам справи, письмовим доказам і нормам матеріального права.

Так, довід апеляційної скарги про те, що період нарахування по акту (зокрема,абзацу 3 підпункту а) пункту 3.3. Методики суперечить нормам матеріального права не заслуговує на увагу, виходячи з такого.

Згідно з вимогами п.37 ПКЕЕН (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) енергопостачальникмає право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користуванняелектричною енергією.

Відповідно до п.п. 1.1. та 1.2. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, ця Методика встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН.

Під час розгляду акту обласною комісією було встановлено факт самовільної заміни споживачем комутаційних пристроїв, опломбованих енергопостачальником при допущенні електроустановки в експлуатацію, що підтверджується актом допуску на підключення до електричної мережі електроустановки від 17.10.2012р. № 201/2012, завданням на встановлення приладу обліку від 17 Л 0.2012р. №5643 та, відповідно, актом пломбування, який знаходиться на зворотній стороні завдання (ці документи містяться в матеріалах справи).

Беручи до уваги той факт, що пристрій, який впливав на роботу електролічильника, не міг бути виявленим ні під час контрольного огляду, ні під час контрольного знімання показань приладу обліку при здійсненні нарахування обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, обласна комісія керувалася положеннями абз.2 пп. а) п.3.3. Методики, відповідно до якого, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію.

Ураховуючи той факт, що електроустановка відповідача була підключена до електричної мережі 17.10.2012р. при здійсненні нарахування, період був взятий та застосований обласною комісією при здійсненні розрахунку саме із 17.10.2012 р. по 24.12.2014 р.

Стосовно доводу апеляційної скарги про неправильність обрахування потужності застосованої при нарахуванні по акту (зокрема, пункту 3.1. Методики) та неправильність застосування формул 3.2. та 3.3 Методики при таких розрахунках колегія суддів зауважує таке.

Під час розгляду акту обласною комісією було встановлено факт самовільної заміни споживачем комутаційних пристроїв, опломбованих енергопостачальником при допущенні електроустановки в експлуатацію,що підтверджується актом допуску на підключення до електричної мережі електроустановки від 17.10.2012 р. №201/2012, завданням на встановлення приладу обліку від 17.10.2012р. №5643 і актом пломбування,

Як убачається з п.1-2 акта допуску на підключення до електричної мережі електроустановки ОСОБА_2 від 17.10.2012р. №201/2012, технічні умови, які є невід'ємним додатком до договору на видачу технічних умов від 18.10.2010 р. №238, Хустським РЕМ були видані замовнику ОСОБА_2 із дозволеною потужністю 5 кВТ. Разом з тим, у висновку про допуск на підключення електроустановки, який міститься в акті допуску від 17.10.2012 р., комісією Хустського РЕМ було встановлено, що в результаті технічного обстеження, на підставі наданої технічної документації та огляду електроустановки, у споживача ОСОБА_2 встановлений комутаційний апарат ВА-2001, розрахований на номінальний струм 10А.

Згідно з п.1. договору про користування електричною енергією від 07.11.2012р. №0479-094, укладеного між сторонами, енергопостачальник узяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 5 кВтелектроустановок споживача, гарантованим рівнем надійності, безпеки, і якості.

Відповідно до п.4. договору у споживача встановлені запобіжні автомати типу ВА-2001 на напругу 380 В, розрахований на струм 10А.

Факт здійснення незаконної заміни комутаційного апарату, його перепломбування та клемної кришки засобу обліку електричної енергії, мав місце, згідно з чим, було порушено процедуру дотримання перепломбування, яка передбачена нормами чинного законодавства та внутрішніми розпорядчими документами Товариства, що також підтверджується Актом проведення службової перевірки та копіями документів.

Зворотного відповідачем не доведено.

Довід апеляційної скарги про порушення норм матеріального права щодо п.3.7. Методики не заслуговує на увагу як суперечний обставинам справи та письмовим доказам.

Так, пунктом 3.7. згаданої Методикивизначено, що в разі виявлення у споживача порушень ПКЕЕН, зазначених у підпунктах 1-4 пункту 3 Методики, сума до сплати має бути зменшена на величину вартості електричної енергії відповідно до виставлених споживачу за період порушення рахунків за точкою (точками) обліку, на якій (яких) було виявлено порушення.

У разі, коли вартість електричної енергії відповідно до виставлених за період порушення рахунків за точкою (точками) обліку, на якій (яких) було виявлено порушення, менша вартості електричної енергії, оплаченої за період порушення, сума до сплати має бути зменшена на величину вартості оплаченої електричної енергії.

У детальному розрахунку (табличний варіант) з розшифруванням проведеного нарахування із розбивкою на періоди відповідно до діючих тарифів у кожному періоді, а саме з 17.10.2012р. (з дня допуску в експлуатацію електроустановки) до 24.12.2014р. (день складання акту), а також із визначенням безоблікового споживання в межах до 150 кВт, від 150 кВт до 800 кВт, та понад 800 кВт, чітко відображено, що суму до сплати обласною комісією зменшено споживачу на величину вартості електричної енергії відповідно до виставлених споживачу за період порушення рахунків за точкою (точками) обліку, на якій (яких) було виявлено порушення.

Також позивачу відзиві на апеляційну скаргу заявив клопотання про стягнення із відповідача судових витрат, понесених Товариством у звязку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування указав, що між Товариством і професійним адвокатським об'єднанням «Консенсус» укладено договір №38 від 30.01.2018р. про надання правової допомоги Товариству. Сума судових витрат, понесених позивачем у зв'язку з розглядом цивільної справи №309/3477/16ц у суді апеляційної інстанції, а саме витрат на професійну правничу допомогу, складає 12 000 грн.

Клопотання підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ч.ч.3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересам до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На обґрунтування заявленого клопотання, Товариством було подано акт №45/19 про надання правової допомоги від 15 лютого 2019 р., згідно з якимпрофесійним адвокатським об'єднанням «Консенсус» на користь Товариства в межах договірних зобовязань по судовій справі № 309/3477/16-ц були виконані певні дії: вивчення матеріалів справи, підготовка відзиву та підготовка письмової заяви про розподіл судових витрат, на які було затрачено загалом 8 год.

Згідно з ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник сторони відповідача у судовому засіданні повністю заперечила проти задоволення витрат на правову допомогу, яку належить стягнути з відповідача на користь Товариства.

Із огляду на обставини справи та обсяг наданої правничої допомоги, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути 2000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

2. Рішення Хустського районного суду від 13 вересня 2018 року залишити без змін.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» 2000 (дві тисячі) грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 5.Повне судове рішення складено 19 квітня 2019 р.

Судді: