печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа Шоста київська державна нотаріальна контора про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні та зобов'язання вчинити нотаріальні дії,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 31 жовтня 2018 року позовну заяву залишено без руху, на усунення недоліків якої позивачем 16 листопада 2018 року подано позовну заяву у новій редакції та її копії для відповідача /а. с. 18-20, 23, 25-48/.

06 грудня 2018 року ухвалою судді відкрито провадження у справі для розгляду справи за правилами загального позовного провадження /а. с. 49-50/.

Від Шостої київської державної нотаріальної контори до суду засобами поштового зв'язку 02 січня 2019 року надійшли письмові заперечення, у яких позов не визнано, вказуючи на те, що не є належним відповідачем у спорі, оскільки інтереси державної нотаріальної контори при розгляді судової справи представляє відповідне Управління юстиції міста. Також вказано клопотання про розгляд справи за відсутності представника /а. с. 55-66/.

Ухвалою суду від 28 січня 2019 року замінено неналежного відповідача на належного ГУЮ у м. Києві /а. с. 69-70/.

Ухвалою від 20 лютого 2019 року у справі закрито підготовче провадження /а. с. 69-70/.

18 березня 2019 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву разом із заявою про поновлення строку на його прийняття судом /а. с. 84-88, 95-96/.

Водночас 05 квітня 2019 року позивач подала суду через Відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян заяву про залишення позову без розгляду /а. с. 100/.

У судове засідання представники сторін не з'явилися, будучи повідомленими належним чином про час, дату і місце його проведення.

Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Положеннями статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено позицію диспозитивності цивільного судочинства, а саме передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої ст. 12, частини першої ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За частиною першою ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що судовий розгляд по суті судом не було розпочато. Отже суд у даному випадку зобов'язаний застосувати імперативну норму процесуального законодавства та задовольнити заяву представника позивача про залишення позову без розгляду, оскільки вимога норми пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України дотримана.

Оскільки підставою для залишення позовної заяви без розгляду є подання позивачем відповідної заяви, суд вбачає підстави для її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 20 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-13, 19, 58, 62, 142, 257, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління юстиції у м. Києві, третя особа Шоста київська державна нотаріальна контора про визнання незаконною відмову нотаріуса у вчиненні та зобов'язання вчинити нотаріальні дії залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова