Справа №: 343/571/19
Провадження №: 2/0343/324/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 квітня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу),але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем вони одружились 22 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служи Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, запис № 285.

За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Неповнолітні діти проживають разом з нею, і знаходиться на повному її утриманні та вихованні.

Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей, а також виконувати всі інші обов'язки, покладені на неї законом.

Відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку - це зокрема виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання їх дітей, а також у тому, що чоловік жодним чином не приймає участі у вихованні дітей.

Аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має.

Відповідач є здоровою особою працездатного віку.

У зв'язку з цим, вона вважає, що слід з відповідача щомісячно стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала заяву, згідно якої просить судовий розгляд справи за її позовом до ОСОБА_2, про стягнення аліментів проводити у її відсутності, оскільки вона буде знаходитися у відрядженні до 22.06.2019 року. Позовні вимоги підтримуєв повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.17).

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання на виклик не з'явився, причину своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоч про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому Законом порядку , про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16) та оголошення про виклик до суду (а.с.22). Відзиву на позов відповідачем не подано.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, щочастка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 22.11.2014р.(а.с.2), копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_5 від 15.08.2015 року (а.с.3).

Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3 - син, ОСОБА_3 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_4 а.с.10); ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 а.с.11).

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім'ї, їх діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов'язком батьків, а відповідач ОСОБА_2, добровільно не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, хоча може її надавати, позов ОСОБА_1, про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивачки ОСОБА_1, матеріальне становище відповідача ОСОБА_2, відсутність у нього інших утриманців, яких він зобов'язаний утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України керуючись статтями 141, 258 , 259, 265, 268, 280-282, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити .

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 21 березня 2019 року і проводити до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8., РНОКПП НОМЕР_1, жителька АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, житель АДРЕСА_2

Суддя : В.А.Тураш