Справа № 317/2575/18
№/п 2/317/126/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 р.

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Ачкасова О.М.,

при секретарі - Малієнко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у загальному позовному провадженні у залі суду в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна набутого під час шлюбу, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про визнання майна особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна набутого під час шлюбу, та зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, за первісним позовом, з 07 серпня 2002 р. по 28 грудня 2016 р. В період шлюбних відносин, за її згоди, на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2005 р. ОСОБА_2 придбав 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2

Позивачка зазначає, що на момент придбання зазначеної частки в будинку, офіційно працювала та отримувала велику по міркам того часу заробітну плату, яку використала на придбання цієї нерухомості, її ремонт, а також на оплачування навчання доньки відповідача, його матері.

Відповідач з позовом не погодився, надав відзив, а також звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, в якому вказав, що 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 була придбана за його особисті кошти, оскільки за місяць до цього він продав належну йому з матір'ю квартиру у м. Ромни Сумської області. Кошти від цього продажу були спрямовані на купівлю спірної нерухомості.

Позивачка (відповідачка за зустрічним позовом) в судове засідання не з'явилась, до суду від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та його представника, проти винесення заочного рішення не заперечує, позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) в судове засідання не з'явився, до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, проти заочного розгляду не заперечує. Просить первісний позов залишити без задоволення та задовольнити зустрічний позов.

Суд вважає можливим розглянути справу, у загальному позовному провадженні, за відсутністю сторін, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази у сукупності, суд вважає, що первісний позов є безпідставним, таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц, а також в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 372/504/17 від 21 листопада 2018р.

Судом встановлено, що з 07 серпня 2002 р. по 28 грудня 2016 р. сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. В період шлюбних відносин, на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2005 р., який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, діючої від імені ОСОБА_5, та посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за № 5503, ОСОБА_2 придбав 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

За таких умов, суд приймає до уваги той факт, що 13 вересня 2005 р., ОСОБА_2 разом з матір'ю продали належну їм квартиру за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 13 вересня 2005 р., посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурнею Л.І.

При цьому, як вказано в зазначеному договорі купівлі-продажу, квартиру було продано за 104 125,00 гривень (п. 3 Договору).

В той час як 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2, Позивач придбав всього за 22 000 гривень (п. 2.1. Договору від 20 жовтня 2005 р.).

Відповідно до наданих письмових пояснень, що надані свідком ОСОБА_7, який є сусідом ОСОБА_2, йому відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі з 2002 по 2016 рр. В період шлюбу в 2005 році ОСОБА_8 було придбано 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2. Свідок зазначив, що вказана частина будинку була придбана ОСОБА_2 за свої особисті кошти, свідку відомо, що за місяць до цього ОСОБА_2 та його матір продали належну їм обом квартиру в м. Ромни, Сумської області. Гроші, отримані від продажу квартири були спрямовані на купівлю зазначеної частки в будинку. Це свідку відомо, оскільки в період шлюбних відносин, він підтримував дружні відносини з колишнім подружжям, вони багато спілкувались. Як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 йому казали, що 1/2 будинку було придбано саме за гроші від продажу квартиру в м. Ромни, Сумської обл. Також про це ж йому вказала і матір ОСОБА_2, яка на сьогодні померла, і якій також належала квартира в м. Ромни разом із ОСОБА_2

Відповідно до наданих письмових пояснень, які надані свідком ОСОБА_9, вона є рідною сестрою матері ОСОБА_8, яка на сьогодні померла. Свідок особисто знає обидві сторони по справі. Їй відомо, що в 2005 р. ОСОБА_2 та його матір продали належну їм обом квартиру м. Ромни, Сумської області. Свою частину грошей отриманих від продажу цієї квартири матір віддала ОСОБА_2, який витратив їх, в тому числі, на придбання 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2. Свідку відомо, що 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 була придбана тільки за ті, кошти, що отримав ОСОБА_2 з матір'ю за продаж їх квартири. ОСОБА_1 своїх коштів на цю купівлю не витрачала. Вказані обставини свідку відомі від померлої матері та від ОСОБА_2

Відповідно до наданих письмових пояснень, що надані свідком ОСОБА_10, вона проживає за адресою АДРЕСА_2. Вона особисто знає обидві сторони по справі. Свідку належить половина вказаного будинку, іншу половину в 2005 р. придбав ОСОБА_2. Свідку відомо, що кошти на придбання своєї частини будинку ОСОБА_2 отримав від продажу разом зі своєю матір'ю квартири в м. Ромни, Сумської області. В подальшому, в цій частині будинку ОСОБА_2 почав проживати разом зі своєю дружиною, яка перестала там проживати після розлучення в 2016 р. Свідок неодноразово була в гостях у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 поки вони були в шлюбі, де їй і стало відомо, що цю частину будинку було придбано саме за особисті кошти ОСОБА_2, в той час як ОСОБА_1 жодних своїх коштів на придбання квартири не витрачала.

За таких, умов судом встановлено, що ОСОБА_2 придбав оспорювану 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 за особисті кошти, які отримані ним від продажу власного нерухомого майна, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, за умовами якого ОСОБА_2 разом з матір'ю відчужив належну їм на праві приватної власності квартиру на суму, що в 5 разів перевищує вартість оспорюваної нерухомості. Факт спрямування цих коштів на придбання спірної частки будинку підтверджується поясненнями свідків, які не спростовані Відповідачем, та в яких суд не вбачає підстав сумніватись. Зі свого боку, ОСОБА_1 посилаючись на обставини витрат своїх зароблених коштів на спірну частину будинку, жодних доказів на підтвердження цього не надала.

Аналогічні обставини були також встановлені і по справі № 214/1520/15-ц, в рамках якої Верховний Суд в постанові від 24 жовтня 2018 року погодився з правомірністю визнання спірної нерухомості особистою власністю, незважаючи на факт її придбання в шлюбі.

За таких умов, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 належними і допустимими доказами довів той факт, що 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 придбана ним за свої особисті кошти.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справу на засадах змагальності сторін в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких умов, суд вважає, що встановлені вище обставини дають змогу повною мірою обґрунтувати прийняте рішення по цій справі, що зроблено вище.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 128, 131, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 57 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна набутого під час шлюбу.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2, що придбана на підставі договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2005 р., який укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, діючої від імені ОСОБА_5, та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 5503.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 16.04.2019 року.

Суддя: О.М. Ачкасов