Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 500/6974/15-ц

провадження № 61-48112св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Ізмаїльська міська рада Одеської області,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Ізмаїльської міської ради Одеської області на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 березня 2018 року у складі судді Жигуліна С. М. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Калараша А. А., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2015 року Ізмаїльська міська рада Одеської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що 04 квітня 2005 року між Ізмаїльською міською радою Одеської області та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким орендодавець на підставі рішення Ізмаїльської міської ради від 28 вересня 2004 року № 786-ІV надав у платне користування строком на 49 років земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться у АДРЕСА_1, а орендар прийняв її та зобов'язався сплачувати орендну плату у розмірі податку на землю щомісячно.

Вказувала, що розмір орендної плати всупереч статті 288 ПК України менший 3 відсотків нормативної грошової оцінки, тому 29 серпня 2014 року міською радою було прийнято рішення про підготовку угод про внесення змін до діючих договорів оренди, у тому числі й договору з відповідачем, а саме встановлення орендної плати у розмірі, визначеному статтею 288 ПК України.

Зазначала, що відповідач відмовилася вносити зміни до вказаного договору оренди земельної ділянки та встановлювати орендну плату у розмірі, який передбачено ПК України, що завдає шкоди комунальній власності територіальної громади м. Ізмаїла.

Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги, Ізмаїльська міська рада Одеської області просила суд внести зміни до договору оренди земельної ділянки площею 0,0602 га від 04 квітня 2005 року, яка знаходиться у АДРЕСА_1, зареєстрованому в Одеській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14 червня 2005 року за № 53, про зміну розміру орендної плати:

- Викласти пункт 4 у наступній редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 366 533,72 грн»;

- Викласти пункт 8 у наступній редакції: «Орендна плата за передану в оренду земельну ділянку встановлюється виходячи з оплати за рік. За користування земельною ділянкою «Орендар» сплачує «Орендодавцю» орендну плату в розмірі - трьох відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Всі розрахунки за договором оренди земельної ділянки здійснюються в грошовій формі (безготівкової) шляхом перерахування «Орендарем» суми орендної плати за розрахунковий рахунок бюджету м. Ізмаїл».

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що вона використовує земельну ділянку не за комерційним призначенням. Висока орендна плата є для неї непомірною, вона ніколи б не уклала договір оренди на таких умовах, якби могла передбачити таке значне зростання орендної плати, тому вважала це підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки від 04 квітня 2005 року, посилаючись на положення статей 651, 652 ЦК України.

Ураховуючи наведене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 04 квітня 2005 року, який був укладений між ОСОБА_1 та Ізмаїльською міською радою Одеської області, зареєстрований в Одеській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14 червня 2005 року за № 53.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 листопада 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з позовом Ізмаїльської міської ради Одеської області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 березня 2018 року у задоволенні позову Ізмаїльської міської ради Одеської області відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки від 04 квітня 2005 року, який було укладено між Ізмаїльською міською радою та ОСОБА_1, щодо земельної ділянки площею 0,0602 га за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги міської ради щодо внесення змін до договору оренди є недоведеними. Суд вказав, що спірний договір є двостороннім та не може бути нав'язаний судом на виконання відповідачеві.

При цьому суд вважав необґрунтованим посилання відповідача на вимоги статті 652 ЦК України щодо розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин через те, що земельна ділянка надана для будівництва житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що у свою чергу не відповідає вимогам, які передбачені частиною четвертою статті 652 ЦК України стосовно існування за наявності одночасно визначених умов. Визначальних вказаною нормою ЦК України підстав для зміни договору суд також не вбачав, а зустрічні позовні вимоги стосуються лише розірвання договору.

Вказані обставини суд вважав такими, що є підставою для задоволення зустрічних позовних вимог про розірвання договору оренди, а з урахуванням вказаних обставин не може бути визнано обґрунтованим внесення змін до договору, який підлягає розірванню, що у свою чергу є підставою для відмови у задоволенні первісних позовних вимог.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року апеляційну скаргу Ізмаїльської міської ради Одеської області залишено без задоволення, а рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16 березня 2018 року - без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Апеляційний суд відхилив доводи щодо суперечності висновків суду оскільки, задовольняючи зустрічний позов про розірвання договору оренди, суд вірно виходив з того, що первісний позов не підлягає задоволенню, так як позовні вимоги міської ради є взаємовиключними з вимогами ОСОБА_1

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2018 року до Верховного Суду, Ізмаїльська міська рада Одеської області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким позов міської ради задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів попередніх суперечать ухваленим у справі судовим рішенням, так як суди погодилися та вважали доведеними всі наведені міською радою підстави для задоволення її позову, проте відмовили у його задоволенні.

Вказує, що суди не звернули увагу та не надали правову оцінку тому, що розірвання договору оренди земельної ділянки тягне за собою її повернення власнику у первинному стані, що є неможливим, так як ОСОБА_1 є власником нерухомого майна, яке розташоване на цій земельній ділянці, що призведе до порушення прав Ізмаїльської міської ради Одеської області.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу міської ради, в якому вказує на те, що доводи скарги є безпідставними та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій по суті спору. Вказує, що сторонами було погоджено орендну плату у розмірі податку на землю, а міська рада хоче її значно збільшити, що призведе до того, що сплата орендної плати стане для неї непосильним тягарем.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

04 квітня 2005 року між Ізмаїльською міською радою Одеської області в особі міського голови БорисенкоС. В. та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким орендодавець на підставі рішення Ізмаїльської міської ради від 28 вересня 2004 року № 786-ІV надав у платне користування строком на 49 років земельну ділянку не сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у АДРЕСА_1, а орендар прийняв її та зобов'язався вносити плату за користування нею у розмірі податку на землю щомісячно, не пізніше 20 числа наступного місяця. Договір зареєстрований в Одеській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14 червня 2005 року за № 53.

Відповідно до пункту 4 вказаного договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 33 224 грн.

Відповідно до пункту 11 договору розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі у наслідок інфляції; в інших випадках, передбачених законом.

Рішенням Ізмаїльської міської ради Одеської області від 29 серпня 2014 року за № 4484-VI орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі, що передбачено пунктами 288.5.1., 288.5 статті 288 ПК України.

10 грудня 2014 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради було направлено ОСОБА_1 пропозицію про укладення угоди про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки, який запропоновано викласти у наступні редакції :

«Орендна плата.

8. Орендна плата за передану в оренду земельну ділянку встановлюється виходячи з оплати за рік. За користування земельною ділянкою «Орендар» сплачує «Орендодавцю» орендну плату в розмірі - трьох відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Всі розрахунки за договором оренди земельної ділянки здійснюються в грошовій формі (безготівковій) шляхом перерахування «Орендарем» суми орендної плати на розрахунковий рахунок бюджету м. Ізмаїл. Орендна плата сплачується з моменту підписання договору оренди земельної ділянки сторонами.

8.1. Умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені «Орендодавцем» в односторонньому порядку і не потребують внесення змін до цього договору…».

ОСОБА_1 відмовилася укладати додаткову угоду до договору оренди від 04 квітня 2005 року з підстав неспроможності сплачувати орендну плату у нових розмірах.

Пунктом 34 договору оренди земельної ділянки від 04 квітня 2005 року передбачено припинення дії договору, шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Ізмаїльською міською радою Одеської області підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктами 34, 35 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктами 288.5.1., 288.5 статті 288 ПК України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-325цс16.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою цієї статті визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У справі, яка переглядається, встановлено, що згідно з пунктом 11 договору оренди землі від 04 квітня 2005 року розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі у наслідок інфляції; в інших випадках, передбачених законом.

Рішенням Ізмаїльської міської ради Одеської області від 29 серпня 2014 року за № 4484-VI орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі, що передбачено пунктами 288.5.1., 288.5 статті 288 ПК України.

Встановивши вказані обставини, суд не надав належної правової оцінки наведеним нормам права, обмежившись висновком про те, що позовні вимоги міської ради є взаємовиключними з позовними вимогами ОСОБА_1, які підлягають задоволенню.

Апеляційний суд не надав обґрунтувань тому, чи є зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та встановлення ПК України мінімального розміру орендної плати підставами для перегляду розміру орендної плати. Установивши, що умовами договору оренди земельної ділянки передбачено зміну розміру орендної плати за землю, проте відповідач ухиляється від укладення додаткової угоди до спірного договору, продовжуючи використовувати орендовану земельну ділянку, суд не надав висновку про наявність чи відсутність підстав для внесення змін до договору у частині визначення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позову міської ради та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_1, апеляційний суд дійшов суперечливих висновків, вказавши, що наведені підстави для задоволення зустрічного позову є необґрунтованими, при цьому її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, не навів належного обґрунтування та підстав, за яких він погодився з тим, що зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, та не врахував, що її зустрічний позов фактично задоволено без наведення правового обґрунтування, що є порушенням норм 263, 265 ЦПК України, статей 651, 652 ЦК України.

При цьому апеляційний суд взагалі не встановлював обставин, передбачених пунктом 34 договору оренди земельної ділянки від 04 квітня 2005 року для його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін (невиконання другою стороною обов'язків передбачених договором, випадкове знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, інші підстави, визначених законом).

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 921/265/17-г, а саме суд дійшов висновку, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 ПК України

Таким чином, суд фактично не виконав завдань цивільного судочинства, а саме справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Апеляційний суд у порушення статей 263-265, 382 ЦПК України не забезпечив повного та всебічного розгляду справи, формально переглянув справу в апеляційному порядку, належним чином не встановив характеру спірних правовідносин та закон, який їх регулює, не обґрунтував своє судове рішення належним чином та не надав оцінку всім доводам сторін щодо підстав заявлених ними позовних вимог, а також доводам апеляційної скарги Ізмаїльської міської ради Одеської області, що призвело до передчасного залишення без змін рішення місцевого суду, яким було відмовлено у задоволенні позову Ізмаїльської міської ради Одеської області та задоволено зустрічний позов ОСОБА_1

Зазначене перешкоджає суду касаційної інстанції ухвалити відповідне судове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, збирати та надавати оцінку доказам, апеляційний суд не перевірив та не надав правової оцінки усім доводам сторін, тобто розгляд справи апеляційним судом проведено не повно, то справу необхідно передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Ізмаїльської міської ради Одеської області задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк