Справа № 419/3493/18
Провадження № 2/419/50/2019
10 квітня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,
за участю: секретаря Тимофєєва В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Новоайдар цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі,-
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають малолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітня дитина постійно мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям дитини не цікавиться.
На підставі вищенаведеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1626 гривень 00 копійок щомісяця, але не менше від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 у жодне судове засідання не з'явився про причину неявки суд не повідомив, хоча був належними чином сповіщений про час та місце судового засідання, що підтверджується судовим викликом, розміщеним безпосередньо на офіційній сторінці Новоайдарського районного суду веб-порталу судової влади України (а.с. 29).
Відповідно до ст. 280ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно приписів ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Малолітня ОСОБА_4 постійно проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім`ї ( а.с. 17).
Позивач не працює тому їй дуже важко самій матеріально забезпечувати дитину (а.с. 8)
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВРN 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст.179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідно до правил статті 182 СК судом повинні враховуватись при визначенні розміру аліментів стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому законодавець визначив, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а абзацом 3 частини 2 статті 182 СК є визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На цей час він для дитини віком дo 6 років складає з 01 січня 2019 року суму у 1626 грн.
Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір утримання є обґрунтованим, відповідатиме вимогам виваженості і справедливості.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має компенсувати в дохід держави судовий збір, який складає 768,40 грн.
Відповідно до ст. ст. 179, 180, 181,182, 183 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 430 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2018 року і до повноліття дитини.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, подану протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк