Справа №: 343/820/19
Провадження №: 2/0343/377/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 квітня 2019 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна, в якому просить:

- визнати за ним право власності на частину будинковолодіння за адресою с. Мала Тур'я, вул. Б.Хмельницького, 7, а саме: літня кухня, вартістю 38588 гривень, гараж, вартістю 30115 гривень, гараж за адресою м. Долина, вул. Обліски, 127, вартістю 26003 гривень. Всього на суму 94 706 гривень;

- визнати за відповідачкою ОСОБА_2 право власності на житловий будинок вартістю 475132 гривень, масандру нежитлову вартістю 38807 гривень, всього на суму 513939 гривень;

- зобов'язати ОСОБА_2 відшкодувати йому частину витрат вартості будинку за адресою: с. М.Тур'я, вул. Б.Хмельницького, 7, Долинського району Івано-Франківської області в сумі 200000 гривень;

- вбиральню вартістю 2527 гривень, колодязь питний вартістю 14069 гривень, дві огорожі вартістю 36677 гривень залишити у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вивчивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху з таких підстав:

1. Позивачем ціна позову в позовній заяві всупереч п 3 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначена. Згідно з п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обовязкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358 .

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

З викладеного слідує, що позивачу слід надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість рухомого та нерухомого майна на день звернення до суду та зазначити ціну позову.

2. Оскільки додані позивачем документи унеможливлюють визначити правильність сплати судового збору, то після визначення ціни позову, ОСОБА_1 слід доплатити судовий збір до суми за вимоги майнового характеру, що становитиме 1% від ціни позову, але не менше 768,40 гривень та не більше 9605,00 гривень, враховуючи розмір вже сплаченого судового збору.

3. Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Така ж позиція зазначена в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» , згідно якої у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Однак, позивач всупереч вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України на підтвердження викладених ним обставин в позові не надає суду таких доказів, а саме:

1) документів, які б свідчили про придбання незавершеного будівництва,

2) дозвільних документів на будівництво, в тому числі господарських споруд, на добудову чи документів про зміну забудовника;

3) документів про виділення земельної ділянки під будівництво та його обслуговування;

4) документів, які б підтверджували введення будинку в експлуатацію;

5) документів, які б підтверджували переведення господарської споруди (літньої кухні) у житло, оскільки позивач, зокрема, просить визнати за відповідачкою право власності на будинок, а за ним право власності на господарську споруду (літню кухню), яка є приналежністю до будинку і розподіляється відповідно до належних часток на будинок, тому для такого розподілу останній повинен довести, що дана господарська споруда переведена у житло і на підтвердження цього надати відповідні документи.

Крім цього, як роз'яснено у пунктах 23-24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч.4 ст.65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя.

З викладено вище слідує, що позивачу необхідно вказати, на підставі якого правовстановлюючого документу сторонам належить спірне майно та надати відповідні докази, чим підтверджується придбання всього майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

І, як наслідок, останньому потрібно чітко сформулювати прохальну частину позовної заяви, оскільки він звертається до суду з позовом про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, однак при цьому не ставить питання про визнання майна, набутого подружжям за час шлюбу, обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а відразу просить визнати право власності на частину будинковолодіння, при цьому не зазначає її розмір.

4. Згідно з п.9 ч.2 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку з розглядом справи. Такий розрахунок ні в позові, ні в додатках не наведено.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позивачу слід надати термін для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подачі позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ЦПК України, а саме: зазначити ціну позову; надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість рухомого та нерухомого майна на день звернення до суду з позовом; вказати на підставі якого правовстановлюючого документу сторонам належить спірне майно та надати відповідні докази, зазначити, чим підтверджується придбання всього майна, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна; чітко сформулювати прохальну частину позовної заяви, подати нові технічні паспорта, які би містили актуальну інформацію про домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Мала Тур?я вул. Б. Хмельницького, 7, Долинського району Івано-Франківської області та на гараж №218, що знаходиться за адресою: м. Долина вул. Обліски, 127; надати документи, які б свідчили про придбання незавершеного будівництва, дозвільних документів на будівництво, в тому числі, господарських споруд, на добудову чи документів про зміну забудовника; документи, які б підтверджували введення будинку в експлуатацію та переведення господарських споруд у житло; документів про виділення земельної ділянки під будівництво та його обслуговування; сплати судовий збір в розмірі передбаченому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір" за такими реквізитами : Одержувач УК у Долин.р-ні/Долинськ,р./22030101 ЄДРПОУ одержувача 37964129; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача 9155; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Найменування коду класифікації доходів бюджету (Державна судова адміністрація України, 050); Призначення платежу: *;101; РНОКПП позивача; подати орієнтовний розрахунок судових витрат, які він поніс чи планує понести.

На підставі викладеного, статей 175, 176, 177 та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного набутого майна залишити без руху та надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич