Справа №613/1118/18 Провадження № 2/613/33/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шалімова Д.В.,

за участю секретаря Герасимюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові цивільну справу №613/1118/18, пров. № 2/613/33/19 за позовом ОСОБА_1 до Хрущово-Микитівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3, третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, після уточнення якого просить: визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за заповітом, розташований по вул. Миру, 14 с. Хрущова Микитівка Богодухівського району Харківської області, після смерті ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, померла 14 жовтня 2017 року, який належить ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про права власності від 16 жовтня 1991 року, який помер 06 квітня 2005 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06 квітня 2005 року помер ОСОБА_5, який являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: с. Хрущова Микитівка, вул. Миру, 14 Богодухівського району Харківської області, та належить останньому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 16 жовтня 1991 року. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємицею майна останнього стала його дружина ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, проте юридично не оформила свої спадкові права. Також спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 була вона та ОСОБА_2, проте вони на час відкриття спадщини не проживали разом зі спадкодавцем та в шестимісячний строк не звернулись до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. 14 жовтня 2017 року померла ОСОБА_4 За життя остання склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла їй та ОСОБА_2 (по Ѕ спадкового майна). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. Миру, 14 в с. Хрущова Микитівка Богодухівського району Харківської області. З метою оформлення своєї частини спадщини вона звернулась до нотаріальної контори, проте нотаріусом при огляді документів було встановлено, що спадкодавець за життя не привів у відповідність до діючого законодавства правовстановлюючий документ, оскільки документом, що посвідчує право власності на вищезазначений будинок є свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане Хрущово-Микитівською сільською радою на колгоспний двір на імя ОСОБА_5 При наявності даного правовстановлюючого документу, що не відповідає чинному законодавству, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду з заявою про визнання права власності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач: представник Хрущово-Микитівської сільської ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся. Відзив на позов не надав.

Відповідач: ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх з відповідачем відсутності. З позовними вимогами згоден.

Третя особа: представник Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Питання задоволення заяви залишила на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-УР № 442482, виданого 28 травня 1960 року ОСОБА_8 сільською радою Богодухівського району Харківської області.

Батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯИ № 576278, виданого 25 листопада 1953 року ОСОБА_8 сільською радою Богодухівського району Харківської області.

ОСОБА_7 16 травня 1981 року в ОСОБА_8 сільській раді Богодухівського району Харківської області зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, актовий запис №8. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 взяла собі прізвище чоловіка «Тарасова», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії ІІ-ВЛ № 298508 від 16 травня 1981 року.

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 16 жовтня 1991 року, виданого Хрущово ОСОБА_8 сільською радою, житловий будинок, який розташований за адресою: с. Хрущова Микитівка, вул. Комунарів, 14, на праві приватної власності належить голові колгоспного двору ОСОБА_5, на підставі рішення виконкому Богодухівської районної ради народних депутатів. Дане свідоцтво зареєстровано за реєстровим № 104.

ОСОБА_5 помер 06 квітня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 013113, виданого 07 квітня 2005 року Хрущово-Микитівською сільською радою.

Як вбачається з копії заповіту від 31 жовтня 2005 року, посвідченого секретарем Хр. ОСОБА_8 сільської ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_4 на випадок свої смерті все своє майно, яке знаходиться на вулиці Комунарів, 14 в с. Хрущова Микитівка, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Заповіт зареєстровано за № 127. На день смерті заповідача заповіт не змінений та не відмінений.

Відповідно до копії Розпорядження Харківської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № 184 «Про перейменування обєктів топоніміки населених пунктів Харківської області», в с. Хрущова Микитівка вулицю «Комунарів» перейменовано на вулицю «Миру».

ОСОБА_4 померла 14 жовтня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 589934, виданого 17 жовтня 2017 року Виконавчим комітетом Хрущово-Микитівської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

Як вбачаться з довідки Виконавчого комітету Хрущово-Микитівської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 21 серпня 2018 року, ОСОБА_5, який помер 06 квітня 2005 року, дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з ним була зареєстрована та проживала його дружина ОСОБА_4, яка померла 14 жовтня 2017 року. Заповіт від ОСОБА_5 в сільській раді не зареєстрований.

Відповідно до відповіді Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області від 04 червня 2018 року № 907/02-17 на звернення ОСОБА_1, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлої 14 жовтня 2017 року ОСОБА_4 вбачається, що в Богодухівській державній нотаріальній конторі після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа № 126/2018. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями в рівних частинах за заповітом, посвідченим Хр-Микитівською сільською радою 31 жовтня 2005 року за реєстровим № 127 на все майно. При огляді документів нотаріусом було виявлено, що правовстановлюючим документом на спадкове майно будинок, розташований за адресою: с. Хрущова Микитівка, Богодухівського району, Харківської області, вул. Миру (колишня вулиця Комунарів), 14 є свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане Хрущово-Микитівською сільською радою 16 жовтня 1991 року на колгоспний двір на імя ОСОБА_5, який помер 06 квітня 2005 року, після якого спадкоємицею була його дружина ОСОБА_4 , яка фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила своїх спадкових прав (спадкова справа № 544/2005). Аналізуючи правила ст. 563 ЦК України 1963 року та Постанови Пленуму ВСУ від 25 грудня 1992 року (втратили чинність), про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена та поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01 січня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав, а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів, а також аналізуючи положення Закону України «Про власність» (втрата чинності 20 червня 2007 року), де відсутня форма власності така, як колгоспно-кооперативна, яка була передбачена ЦК України 1963 року, після набрання чинності Закону України «Про власність», даний правовстановлюючий документ на будинок повинен був би замінений власником на відповідний цьому закону. В даному випадку це неможливо, так як власник помер в 2005 році. При наявності даного правовстановлюючого документу, що не відповідає чинному законодавству, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину та спадкоємцям рекомендовано звернутися до суду з заявою про визнання права власності на вказаний будинок, розташований за адресою: с. Хрущова Микитівка Богодухівського району Харківської області, вул. Миру (колишня назва вулиці Комунарів), 14 в Ѕ частці за кожним.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.ст. 1216 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців ). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 14 жовтня 2017 року, є ОСОБА_1та ОСОБА_2

На підставі викладеного, враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 14 жовтня 2017 року, в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2, про визнання права власності заявлено цілком обґрунтовано, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Керуючись ст. ст. 1216 1218, 1220, 1222, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Хрущово-Микитівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3, третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом, розташований по вул. Миру, 14 в с. Хрущова Микитівка Богодухівського району Харківської області, після смерті ОСОБА_4, яка померла 14 жовтня 2017 року, який належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 16 жовтня 1991 року, який помер 06 квітня 2005 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ