_______________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/632/16-ц
Провадження № 6/520/195/19
про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке
не зареєстровано в установленому законом порядку
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - Куриленко О.М.,
Представника стягувача - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, за участю стягувача ОСОБА_1 , боржника ОСОБА_2 , про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,
11.03.2019 року приватний виконавець Притуляк В.М. звернувся до суду з поданням, в якому просить дозволити звернути стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ). яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на : 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0408 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) та 1/2 частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності на підставі Ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 по справі №520/7957/13-ц .
В своєму поданні приватний виконавець посилається на те, що боржник вимоги за виконавчими документами в добровільному порядку не виконує, sіншого способу погашення боргу не існує, тому виконавець звертається до суду для вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
Відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.
Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області притуляк Валерій Миколайович у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, у своєму поданні просить розглянути справу у його відсутність.
У судове засідання з`явилась представник стягувача ОСОБА_1 , яка подання підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні.
Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, оскільки боржник добровільно виконувати свої обов`язки не бажає.
Судом встановлено, що в проваджені Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/632/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвало апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2017 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики та відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 56 838,7 дол. США, що за офіційним курсом НБУ (100 дол. США = 2629, 85 гривень) на день ухвалення рішення становить 1 494 772, 55 гривень. А також стягнуто понесені судові витрати.

Після набрання законної сили рішення суду, 26 жовтня 2018 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 520/632/16-ц щодо його примусового виконання.

Відповідно до статей 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження" приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. 03 грудня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57829607. Копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Постановою приватного виконавця від 04 грудня 2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 .

Боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, у зв`язку з чим виконавцем проведено дії щодо розшуку майна, належного боржнику шляхом направлення запитів до реєструючих установ.

Так, в ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та згідно відповіді КП`БТІ» Одеської міської ради від 03.12.2018 року № 1147-14/1039 - за боржником нерухомого майна не зареєстровано. Згідно відповідей реєструючих організацій та установ рухомого майна, земельних ділянок, грошових коштів та інших цінностей за боржником не виявлено. Згідно довідок Державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України щодо наявності у боржника джерел доходу (місця роботи або пенсії), відкритих банківських рахунків) - інформація відсутня.

Разом з тим, приватним виконавцем встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 року, справа № 520/7957/13-ц, визнано за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків та зборів ) право власності на Ѕ частину земельної ділянки 0, 0408 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та Ѕ частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з будинку літ. «Е» загальною площею 347, 8 кв.м., житловою площею 123,6 кв.м., відображеного у технічному паспорті від 15.11.2011 року.

Натомість, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 164396739 від 22.04.2018 року, до теперішнього часу власником вищезазначеної земельної ділянки та житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в державному реєстрі зазначений лише ОСОБА_3 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_3 та Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22 березня 2012 року.

Згідно зі ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно, що належить боржнику від інших осіб. Після надходження відомостей про наявність боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає і реалізує в установленому порядку

Відповідно до правил ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності , а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру в установленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Для забезпечення реального виконання вищевказаного виконавчого документа, 20.02.2019 року приватним виконавцем було складено постанову про опис та арешт 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0408 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) та 1/2 частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що є єдиним майном боржниці на яке можливо звернути стягнення з метою забезпечення реального та повного виконання вимог виконавчого документу. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

На підставі ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

За ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (із змінами) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення, визнання та захист) державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Відповідно до ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Оскільки за боржником не зареєстровано право власності в установленому законом порядку на 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0408 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) та 1/2 частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , проте в матеріалах виконавчого провадження є докази, що підтверджують наявність в ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно, суд вважає, що подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника є обґрунтованим і підлягає задоволенню з метою забезпечення виконання судового рішення.

При винесенні ухвали суд бере до уваги, що рішення не виконані і не втратили своєї законної сили.

Судове рішення є найважливішим актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.

Судове рішення по справі є актом, яким підтверджується наявність або відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб спірні правовідносини перетворюються в безспірні, підлягаючими примусовому виконанню.

Судове рішення - це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За приписами ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 353, 440 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, за участю стягувача ОСОБА_1 , боржника ОСОБА_2 , про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити.

В порядку виконання виконавчого листа № 520/632/16-ц, виданого Київським районним судом міста Одеси 26 жовтня 2018 року, дозволити звернути стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на : 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0408 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) та 1/2 частини житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2015 по справі №520/7957/13-ц .

Копію ухвали суду направити сторонам по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.

Повний текст ухвали складено 22 квітня 2019 року