ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи 365/119/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Шахової О.В., суддів: Андрієнко А.М., Саліхова В.В. за участю секретаря судового засідання Якушко Т.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Згурівська районна державна адміністрація Київської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Згурівського районного суду Київської області, ухваленого 20 червня 2019 року в приміщенні судупід головуванням судді Денисенко Н.О.,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Згурівська районна державна адміністрація, про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5525 га та площею 3,55 га, що розташовані на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області та житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємці першої черги відсутні. Спадкоємцем другої черги була її рідна сестра ОСОБА_4 , яка в шестимісячний строк не подала заяви про прийняття спадщини, так як проживала в місті Ровеньки Луганської області, на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноважень та за станом здоров`я не могла виїхати до іншого міста України. Вона лише написала листа до Згурівської районної державної нотаріальної контори наступного змісту «Я довіряю своїй плимяниці ОСОБА_2 яка родилась ІНФОРМАЦІЯ_2 все зробити по закону, я отказуюсь от спадка в чем завіряю своею розписю. ОСОБА_5 ».

Іншими спадкоємцями є ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .. ОСОБА_6 , мати яких ОСОБА_7 була рідною сестрою спадкоємця та померла до відкриття спадщини, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , батько яких ОСОБА_10 був рідним братом спадкоємця та помер до відкриття спадщини, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , батько яких ОСОБА_14 , був рідним братом спадкоємця та помер до відкриття спадщини. Всі діти цих померлих спадкоємців відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2

22.01.2016 ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/4 частки на спірні земельні ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Зазначала, що вона є її спадкоємцем. Однак у порядку спадкової трансмісії їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/4 частки спадкового майна ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 спадщину не прийняла. Право на прийняття спадщини здійснюється в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Із листа ОСОБА_4 неможливо встановити, чи приймає вона спадщину, чи відмовляється, тому просила визнати за нею право власності на ј частки двох спірних земельних ділянок.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 20 червня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, та посилаючись на порушення застосування норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що суд неповно зясував обставини справи щодо встановлення факту того, що ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини та в шестимісячний термін мала вади здоровя. Також, перебуваючи в Луганській області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження не могла звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Вважає недоведеними волевиявлення ОСОБА_4 у листі, який був надісланий на адресу Згурівської державної нотаріальної контори 11.09.2015, оскільки підпис ОСОБА_4 нотаріально не засвідчений та містить взаємно виключаючи ствердження.

Судом не наведено жодного доказу про встановлення волевиявлення ОСОБА_4 про відмову у прийнятті спадщини.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені належно.

Від ОСОБА_2 та Згурівської районної державної адміністрації Київської області надійшли листи, в яких вказані учасники справи просять розглядати справу у їх відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки рішення ухвалене за відсутністю учасників справи, то датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,5525 га, кадастровий номер :06:008:0002 та площею 3,55 га, кадастровий номер :06:008:0013, вартістю 101 146,95 кожна, що розташовані на території Турівської сільської ради Згурівського району Київської області.

Спадкоємці першої черги відсутні. Спадщину за законом у розмірі ѕ часток зазначеного майна прийняла племінниця спадкодавця ОСОБА_2 , у тому числі з урахуванням ј частки, від якої відмовились племінники померлої ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 1/6 частки, від якої відмовились племінники померлої ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , ј частки, від якої відмовились племінники померої ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 Свідоцтво про право на спадщину на ј частки у праві власності на заначені земельні ділянки ще не видано (ас.ас. 58-175).

Спадкоємцем другої черги ОСОБА_3 була її рідна сестра ОСОБА_4 , яка проживала у місті Ровеньки Луганської області. На території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. ОСОБА_4 в шестимісячний строк звернулася до Згурівської рацонної держвної нотаріальної контори Київської області із листом наступного змісту (мовою оригіналу): «Я довіряю своїй плимяниці ОСОБА_2 яка родилась ІНФОРМАЦІЯ_2 все зробити по закону, я отказуюсь от спадка в чем завіряю своею розписю. ОСОБА_5 » (ас.93).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла (ас. 10).

Впродовж тривалого часу з моменту смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 не змінила свого волевиявлення та не звернулася за оформленням спадщини.

Позивач ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 також не звернулася у встановлений законом строк.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами, що має місце спадкова трансмісія. Зазначив, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права. Крім того, позивачем не надано доказів щодо належності їй права вимоги як спадкоємця ОСОБА_4 та відсутності інших спадкоємців.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції. Вважає його законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 Цивільного кодексу України та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного склад осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої - п`ятої черги.

Відповідно до статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців (постанова ВС від 19.06.2019 у справі № 729/1402/15-ц).

Проте, як вбачається, волевиявлення ОСОБА_4 було спрямоване на відмову від прийняття спадщини. Позивач ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не наддала будь-яких належних доказів того, що ОСОБА_4 зазначеним листом підтверджувала намір прийняти спадщину.

Окрі цього, як встановлено судом першої інстанції, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спідщину за законом на ј частки спірних земельних ділянок з тих підстав, що позивач посилалася на ст. 1276 ЦК України. У вказаному випадку нотаріус не вбачала підстав для застосування вказаної статті, оскільки спадкова трансмісія виникає у межах шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Тобто смерть спадкоємця, який би мав право на спадщину, має наступити в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця. Право на прийняття спадщини за спадковою трансмісією переходить до спадкоємців трансмітента у межах строків для прийняття спадщини.

Як вбачається, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Постановою № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз`яснено, що неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові.

Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Оцінюючи надані позивачем докази, суд згідно з положеннями статей 77, 79, 80 ЦПК України вірно вважав ці докази недостатніми, оскільки на їх підставі неможливо встановити дійсні обставини справи та вони не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

Позивачем не надано суду першої інстанції належних і достатніх доказів, які б доводили обгрунтування позовних вимог.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.06.2018 року по справі № 592/9058/17-ц.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав оцінку під час розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги фактично співпадають з позовними вимогами, по яким суд першої інстанції зробив висновки, з якими погоджується і колегія суддів. За таких обставин вони не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції, враховуючи вищевикладене.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відхилити.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 20 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді: