ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/807/2629/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 червня 2019 року у справі за позовом Благодійної організації Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні приміщеннями будинку,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2018 року Благодійна організація Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщеннями будинку.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 1/2 ідеальна частина будинку АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , в 2011 році була конфіскована вироком суду на користь держави. 20.09.2018 Благодійна організація Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» набула право власності на цю 1/2 частину вказаного будинку. Інша 1/2 ідеальна частина будинку в 2013 році була придбана відповідачем ОСОБА_4 .

На цей час будинок розділений стіною на дві нерівні частини. Одна, більша його частина, є житловою й використовується сім`єю відповідача, а інша його частина перетворена в руїни. В договорі купівлі-продажу у відповідача, як і Фонду, значиться однакова житлова площа кімнат будинку у володінні, яка відповідає сумі площ житлових приміщень всього будинку. Таким чином, з огляду на технічний паспорт будинку від 2015 року, відповідач після придбання в 2013 році 1/2 частини будинку, на свій розсуд без оформленої належним чином згоди з іншим співвласником, безпідставно й самочинно визначила «свою» його половину й відділила її стіною в приміщенні від інших приміщень будинку. При цьому, вказані приміщення, що залишились відділеними, були зруйновані й втратили житлове призначення.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні приміщеннями будинку АДРЕСА_1 шляхом передачі позивачу ключів від вхідних дверей вищевказаного будинку. Також просив стягнути судові витрати в розмірі 7817 грн. (1762 грн. - судовий збір, 2695 грн. - компенсація позивачу за відрив від звичайних занять, 1538 - витрати свідка, пов`язані із переїздом до іншого населеного пункту, 1822 грн. - компенсація свідку за відрив від звичайних занять).

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 червня 2019 року позов задоволено повністю.

Зобов`язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди в користуванні Благодійній організації Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» приміщеннями будинку АДРЕСА_1 , надати Благодійній організації Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» вільний доступ до приміщень будинку шляхом передачі ключів від вхідних дверей вищезазначеного будинку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Благодійної організації Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» судові витрати в розмірі 7817 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_6 Вподала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою позовну заяву залишено без задоволення.

Благодійна організація «Міжнародний благодійний фонд «Небайдужа Україна» скористалась своїм правом про надання відзиву на апеляційну скаргу.

Зазначала, що судом першої інстанції вірно встановлено, що сторони мають рівні права щодо користування, як частиною будинку, яка має житловий стан, так і його відокремленою частиною, яка втратила житловий стан, оскільки відповідно до приписів ст.. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності як це передбачено ст.. 361 ЦК України. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В ході судового засідання, відповідач безпідставно стверджувала про необхідність попереднього виділення в натурі Ѕ частки будинку, належної боржнику, для законного її продажу з прилюдних торгів. Таким чином, відповідач визнала відсутність такого виділення в будинку. Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що між співвласниками не було досягнуто згоди й щодо порядку спільного користування будинком в добровільному досудовому порядку з вини відповідача.

Вважають що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги Благодійної організації Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» , суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторони є співвласниками спірного житлового будинку і відповідач чинить перешкоди у користуванні приміщеннями будинку, дані перешкоди мають бути усунені шляхом передачі від вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 .

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії рішення засідання комісії з питань розпорядження конфіскованим майном від 01.02.2018 року, акту про безоплатну передачу конфіскованого майна від 01.02.2018 року, копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2018 року Благодійною організацією Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» набуто право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . (а.с. 5-13).

01.10.2018 року та 19.11.2018 року позивач направив відповідачу письмову вимогу № 7/В-8 та № 7/В-11, в якій просить не чинити перешкоди в користуванні будинку та надати ключі від замків у вхідних дверях (а.с.14,15).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справі, яка переглядається, між сторонами виник спір щодо усунення перешкод у користуванні приміщеннями будинку, який є спільною частковою власністю Благодійної організації Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» та ОСОБА_1

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності

Відповідно до п. 14 Постанови № 20 від 22.12.1995 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Встановивши, що позивач Благодійна організація Міжнародного благодійного Фонду «Небайдужа Україна» є співвласником спірного житлового будинку, не має можливості користуватися своїм майном на власний розсуд, оскільки відповідач ОСОБА_7 чинить їм перешкоди у користуванні вказаним майном, не надаючи ключі від вхідних дверей, чого нею не заперечується, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод у користуванні спірною квартирою, і такий спосіб захисту, з урахуванням правовідносин, які виникли у цій справі, є ефективним із застосуванням заходів щодо вселення шляхом передачі ключів.

Апеляційний суд вважає дані висновки суду першої інстанції правильними.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позов є передчасним, оскільки не вирішено питання щодо виділення часток будинку в натурі або не встановлено порядок користування ним, не є переконливими.

Такі посилання навпаки свідчать про те, що будинок знаходиться у спільному користуванні, позаяк до виділу відповідних належних співвласникам часток в натурі, або до визначення порядку користування будинком, будинок вважається таким, що знаходиться у спільному користуванні.

Безпідставними є твердження апелянта про неможливість визначення порядку користування будинком у зв`язку з тим, що частка співвласника була конфіскована. Адже жодних перешкод щодо встановлення порядку користування будинку з новим власником державою, апелянтом не зазначено.

Та обставина, що відповідач утримувала будинок та робила в ньому ремонт не є підставою для відмови у задоволенні позову, а лише може бути підставою для стягнення цих витрат (у разі їх доведення) із співвласника.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, зводяться до переоцінки доказів, яким була надана належна оцінка судом, і не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 червня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков