Провадження № 22-ц/811/3351/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

28 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судді Шеремети Н.О., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розподіл часток та зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення та визнання права, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 19 грудня 2013 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розподіл часток відмовлено в повному обсяз

Зустрічний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення та визнання права задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право приватної спільної часткової власності (по 1/2 частці кожному) на нежитлове приміщення загальною площею 66,2 кв.м., що позначене в технічному паспорті під індексами 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6 з коморою в підвалі площею 5,0 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право приватної спільної часткової власності (по 1/2 частці кожному) на нежитлове приміщення площею 36,6 кв.м., що позначене в технічному паспорті під індексами 4-1, 4-2, 4-3 з коморою в підвалі площею 14,0 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право приватної спільної часткової власності (по 1/2 частці кожному) на нежитлове приміщення загальною площею 87,6 кв.м., що позначене в технічному паспорті під індексами 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6 в будинку

АДРЕСА_3 ОСОБА_1 з нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 АДРЕСА_4 .

Рішення суду оскаржила Львівська міська рада, подавши апеляційну скаргу 06 лютого 2017 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14 вересня 2017 року апеляційну скаргу Львівської міської ради задоволено.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про:

визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право приватної спільної часткової власності (по 1/2 частці кожному) на нежитлове приміщення загальною площею 66,2 кв.м., що позначене в технічному паспорті під індексами 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6 з коморою в підвалі площею 5,0 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 ;

визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право приватної спільної часткової власності (по 1/2 частці кожному) на нежитлове приміщення площею 36,6 кв.м., що позначене в технічному паспорті під індексами 4-1, 4-2, 4-3 з коморою в підвалі площею 14,0 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 .

визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право приватної спільної часткової власності (по 1/2 частці кожному) на нежитлове приміщення загальною площею 87,6 кв.м., що позначене в технічному паспорті під індексами 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6 в будинку АДРЕСА_3 відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської 17 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 14 вересня 2017 року скасовано, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом частини першої статті 292, частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року у редакції, чинній на час звернення Львівської міської ради до апеляційного суду, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Частина третя статті 297 ЦПК України 2004 року передбачає можливість поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за наявності підстав для такого поновлення, які будуть визнані судом поважними.

Разом з тим незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади чи органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення (абзац третій частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року).

Із матеріалів справи вбачається, що рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2013 року Львівська міська рада оскаржила у апеляційному порядку в лютому 2017 року, тобто у період чинності ЦПК України 2004 року, та більше ніж через три роки.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Однак, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Враховуючи імперативний характер положень абзацу третього частини третьої статті 297 ЦПК України та те, що річний строк, визначений для органу місцевого самоврядування, є присічним і поновленню не підлягає, то суд позбавлений у цьому випадку можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

З огляду на те, що Львівська міська рада звернулась з апеляційною скаргою на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2013 року, подавши апеляційну скаргу 06.02.2017 року, тобто більше ніж через три роки, а також враховуючи те, що річний строк, визначений частиною третьою статті 297 ЦПК України 2004 року, для органу місцевого самоврядування є присічним, і поновленню не підлягає, приходжу до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2013 року слід відмовити.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 грудня 2013 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Львівського апеляційного суду Шеремета Н.О.