Справа № 471/482/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Петропавлівська сільська рада Братського району Миколаївської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ :

Вимоги заявника та доводи на їх обгрунтування

Заявник через свого представника звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй Державного акту на право приватної власності на землю, посилаючись на те, що у ньому неправильно зазначено її прізвище, як то, "ОСОБА_1" замість "ОСОБА_1".

За твердженням заявника, це позбавляє її можливості вільно розпорядитись належною на праві власності земельною ділянкою.

За такого заявник просила суд встановити факт належності їй Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ - МК № 024276, виданого 10 серпня 2000 року Петропавлівською сільською радою Братського району Миколаївської області на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області від 22 травня 2000 року № 8 на ім`я " ОСОБА_1 ".

Процесуальні дії у справі

Окреме провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 липня 2019 року.

Позиція учасників справи та їхнє вступне слово

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, про його дату, час і місце були повідомлені належно, причин свого неприбуття не вказали.

Зокрема, представник заявника надала письмову заяву, якою просила розглядати справу за її відсутності та за відсутності заявника, паралельно висловивши позицію щодо підтримання висунутої вимоги.

Представник заінтересованої особи - Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області письмовою заявою просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення рішення на користь заявника не заперечувала.

Тож, суд, з огляду на положення ст. 223 ЦПК України, виходячи із права учасників справи клопотати про розгляд справи за їх відсутності, за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання, не убачав об`єктивних перешкод для розгляду заяви по суті за відсутності заявника, її представник та представника заінтересованої особи.

Установлені фактичні обставини справи із посиланням на докази та на положення закону, якими керувався суд при прийнятті рішення, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи

А тому, суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, керуючись законом, виходив із такого.

Зокрема, шляхом дослідження наявних у провадженні доказів було достовірно установлено, що заявнику на праві власності належить земельна ділянка площею 7.8470 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :03:000:0531, розташована в межах території Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області ( Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку).

На підставі рішення 13 сесії 23 скликання Петропавлівської сільської ради народних депутатів від 22 травня 2000 року № 8 заявнику передається у приватну власність земельна ділянка площею 7.85 га в межах Петропавлівської сільської ради Братського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Цей факт посвідчено у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ - МК № 024276, виданого 10 серпня 2000 року Петропавлівською сільською радою Братського району Миколаївської області на ім`я ОСОБА_1 .

Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 63.

Однак, а цьому правовстановлюючому документі помилково вказано прізвище заявника, як то, " ОСОБА_1 " замість " ОСОБА_1 ", що відповідає паспорту громадянина України, виданого Братським РВ УМВС України в Миколаївській області 12 лютого 2000 року.

Аналогічно прізвище заявника ( тобто через "і") вказано й у інших належних їй документах, як то, пенсійному посвідченні серії НОМЕР_3 , виданому 21 березня 2001 року та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, наданого Державною податковою адміністрацією.

Між тим, із свідоцтва про шлюб, виданому 18 серпня 1972 року, серії НОМЕР_4 , слідує, що заявник уклала шлюб з ОСОБА_4 , після реєстрації якого їй присвоєно прізвище "ОСОБА_1".

Однак, вказаний документ заповнено російською мовою.

Як наслідок, із установленої сукупності обставин, підтверджених належними і допустимим доказами, суд робить висновок, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ - МК № 024276 дійсно належить заявнику, однак при його оформленні допущено орфографічну помилку при написанні прізвища заявника і вказано "ОСОБА_1", замість вірного "ОСОБА_1".

При цьому, у заявника відсутня передбачена законом можливість усунути допущену помилку, оскільки Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 № 43, втратила чинність згідно із наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03 липня 2013 року № 404 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів".

А статті 315ЦПК України, передбачає, що суд розглядає справи пор встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві по народження або паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

До того ж, за роз`ясненням, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року вказують на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов"язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для вільного розпорядження належної їй земельної ділянки.

Тож, встановивши дійсніть усіх цих обставин одночасно, ураховуючи фактичні дані, які суд мав у свому розпорядженні, та будучи повноважним на підставі ч.2 ст. 293 ЦПК України установлювати такого роду факти, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявника шляхом установлення факту належності правовстанолюючого документу.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 258, 259, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- МК № 024276, виданого 10 серпня 2000 року Петропавлівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Петропавлівської сільської ради народних депутатів від 22 травня 2000 року № 8 на ім`я " ОСОБА_1 ".

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Явіца