КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ігнатченко Н.В., Голуб С.А., Таргоній Д.О., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 8 травня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 червня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між сторонами договір, що підтверджується її підписом у заяві. Оскільки ОСОБА_1 свої зобов'язання за цим договором належним чином не виконувала, у неї станом на 12 липня 2018 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 111 409 грн 91 коп, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 7 321 грн 23 коп та заборгованості по відсоткам за період з 11 червня 2007 року по 31 липня 2017 року в розмірі 104 088 грн 68 коп, яку позивач просив стягнути на свою користь разом із витратами по сплаті судового збору в розмірі 1 762 грн 00 коп.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 8 травня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 6 серпня 2008 року в розмірі 6 722 грн 15 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762 грн 00 коп.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням в частині вимови у стягненні заборгованості за відсотками, позивач, через представника за довіреністю - Крилову О.Л., подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі. Ухвалою суду від 9 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Під час судового розгляду справи апеляційним судом встановлено, що в резолютивній частині заочного рішення суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 6 серпня 2008 року в розмірі 6 722 грн 15 коп, хоча в мотивувальній частині рішення суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором № б/н від 11 червня 2007 року в розмірі 7 321 грн 23 коп, як і просив позивач, звертаючись до суду.

При цьому на порушення пункту 1 частини п`ятої статті 265 ЦПК України резолютивна частина оскаржуваного судового рішення не місить висновок суду про задоволення позову чи про відмову у задоволенні позову повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог, а саме щодо вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитом.

За змістом статей 269 - 271 ЦПК України після проголошення рішення суд, що ухвалив його, не може, як правило, сам скасувати або змінити власне рішення. Тому, за загальним правилом, допущені недоліки судового рішення виправляються вищестоящим судом. Проте суд має ряд повноважень, передбачених цими положеннями, з усунення недоліків ухвалених ним рішень. Такими повноваженнями є виправлення описок та арифметичних помилок в судовому рішенні, ухвалення додаткового рішення або роз`яснення рішення суду.

У той же час вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Згідно із частиною третьою статті 365 ЦПК України якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при вирішенні питання про повернення до суду першої інстанції справи, яка надійшла разом з апеляційною скаргою, для усунення недоліків у її оформленні апеляційні суди повинні враховувати, що перелік недоліків у оформленні справи не є вичерпним.

Таким чином матеріали цивільної справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості необхідно повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення помилок у заочному рішенні Деснянського районного суду м. Києва від 8 травня 2019 року.

Керуючись статтями 265, 269, 365 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Цивільну справу запозовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути до Деснянського районного суду міста Києва для вирішення питання про виправлення помилок у заочному рішенні від 8 травня 2019 року протягом десяти днів з моменту надходження справи до суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Н.В. Ігнатченко

С.А. Голуб

Д.О. Таргоній