Справа № 226/570/19

ЄУН № 226/570/19
Провадження №2/226/347/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

розглянувши у скороченому провадженні в залі суду в місті Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. В обґрунтування вимог зазначив, що з 25.11.2013 року по 30.08.2018 року він перебував у трудових відносинах з ДП «Селидіввугілля», працюючи в Відокремленому підрозділі «Шахта 1/3 Новогродівська». 30 серпня 2018 року наказом № 146к від 30.08.2018 року на підставі ст.38 КЗпП його було звільнено з роботи за власним бажанням. При звільненні з роботи відповідач в порушення вимог трудового законодавства своєчасно не здійснив з ним остаточного розрахунку, не виплативши заборгованість з заробітної плати і станом на 20.02.2019року. Вказуючи на те, що затримка розрахунку з 01.09.2018 по 20.02.2019року складає 119 робочих днів, позивач, посилаючись на норми ст.ст. 116, 117 КЗпП України, просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період в сумі 76382,53 грн., виходячи із середньоденної заробітної плати в сумі 641,87грн., та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Сторони, будучи повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 25.11.2013 року по 30.08.2018 року перебував у трудових відносинах з ДП «Селидіввугілля», працюючи у Відокремленому підрозділі «Шахта 1/3 Новогродівська». 30 серпня 2018 року він був звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується записами його трудової книжки та не оспорюється відповідачем (а.с.5).

Згідно з письмовою довідкою про нараховану та виплачену заробітну плату від 28.03.2019 року ВП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля» остаточний розрахунок після звільнення ОСОБА_1 було проведено з ним 11.01.2019 року (а.с.30-31). Таким чином, період затримки розрахунку при звільненні з 30.08.2018 року по 11.01.2019 року складає 93 робочих дні.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до п.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року №100 (надалі Порядок), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню.

Відповідно до п.5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати, при цьому нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п.8 Порядку).

Згідно з довідкою відповідача, з якою погоджується позивач, його середньоденний заробіток, розрахований за зазначеною в Порядку формулою, складає 641,87 грн. (а.с.11). Кількість днів затримки розрахунку становить 93 дні, отже, сума середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 30.08.2018 року по 11.01.2019 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 59693,91 грн. (641,87х93).

Посилання відповідача на те, що в день звільнення позивач не працював і через це на нього не розповсюджується норма ст.116 КЗпП України в частині проведення всіх виплат у день звільнення не заслуговує на увагу при прийнятті рішення з огляду на таке. Згідно з розясненнями, наведеними у п.25 постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», непроведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування передбаченої ст.117 КЗпП України відповідальності. Тобто, проведення повного розрахунку зі звільненим працівником проводиться не на вимогу такого працівника, а є обовязком роботодавця, закріпленим законодавчо, і не може ставитися у залежність від певної дії звільненої особи. Позиція відповідача у справі з цього приводу є хибною, оскільки відповідно до положень ст.43 Конституції України, кожен має право на заробітну плату, а право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається Законом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі до суду судовий збір в розмірі 600,51 грн.

На підставі ст.ст.116, 117, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 2,5,12,13,259,263-265,352,354,355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля», (), місце розташування: м.Селидове, Донецька область, вулиця Карла Маркса, буд.41, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний код НОМЕР_1), місце мешкання: м.Мирноград, Донецької області, вулиця Тихого, буд.44, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 59693 (пятдесят девять шістсот девяносто три) грн. 91 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» на користь позивача судовий збір в розмірі 600,51 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.І.Клепка