Справа № 188/172/19
Провадження № 2/188/212/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,

при секретарі Власенко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області про стягнення боргу в звязку із простроченням його виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі відповідач) про стягнення боргу в звязку із простроченням його виконання.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 було зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів на користь позивача відповідно до ч. 11 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ч. 13 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції до 27.03.2014.

Грошове зобовязання відповідача перед позивачем виникло з 09.03.2011 року, але виконано тільки 05.07.2016. За період з 2011 по 2016 роки індекс інфляції склав 257,4 %. З урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення відповідачем виплати її розмір складає 12810,00 х 257,4 % = 32972,94 грн.. Відповідач виплатив позивачці кошти в розмірі 10312,05 грн.

Позивачка просить стягнути з відповідача суму боргу в звязку з простроченням його виконання в розмірі 22660,89 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставі наданих суду доказів.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив, мотивуючи заперечення тим, що проведення індексації регулює Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003. Норми, установлені цими документами, визначають правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Згідно зі статтєю 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у звязку з вагітністю і пологами індексації не підлягають.

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.03.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», до обєктів індексації не відноситься, зокрема, одноразова допомога при виході на пенсію. На підставі чого відповідач вважає, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні і просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2016 позов ОСОБА_1, позивача у цій справі, було задоволено. Зобовязано Осадченську сільську раду Петропавлівського району Дніпропетровської області здійснити нарахування та виплату грошової допомоги на користь ОСОБА_1 в розмірі 10 місячних посадових окладів на користь позивача відповідно до ч. 11 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ч. 13 ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції до 27.03.2014 (а.с. 8-10).

Згідно з рішенням сесії Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 37-07/VІІ від 05.07.2016 було направлено кошти на виконання цього рішення суду та виплачено на користь позивача кошти в сумі 10312,05 грн., що підтверджується довідкою сільської ради № 504 від 08.09.2016. Відповідач нарахував та виплатив на користь позивача 10 місячних посадових окладів, який на час звільнення позивача становив 1281,00 грн., тобто сума склала 12810. З нарахованої суми відраховано прибутковий податок та військовий збір, що складає 2305,80 грн. та 192,15 грн. відповідно (а.с. 12).

Позивач 09.03.2011 звільнена з посади головного бухгалтера Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області у звязку з виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки позивача від 05.09.1973 (а.с. 6-7).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов'язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов'язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов'язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов'язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов'язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

Згідно з ч. 11 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» в редакції до 27.03.2014 року у разі звільнення з роботи в органах місцевого самоврядування у звязку з виходом на пенсію посадовим особам місцевого самоврядування виплачувалася одноразова грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів за наявності не менше 10 років стажу на посадах в органах місцевого самоврядування чи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з ч. 13 ст. 37 Закону України «Про державну службу» ( у редакції станом на дату виходу позивача на пенсію) державним службовцям у разі виходу на пенсію при наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Таким чином, факт звільнення з роботи в органах місцевого самоврядування у звязку з виходом на пенсію позивача, як посадової особи місцевого самоврядування, був відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, а саме виникнення зобовязання відповідача по виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів і права позивача на її отримання.

Ці висновки узгоджуються з позицією ОСОБА_2 Верховного Суду, висловленою у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Отже, відповідач саме в березні 2011 року повинен був виплатити на користь позивача грошову допомогу в розмірі 10 місячних окладів, але не виконав свого грошового зобовязання, яке виникло відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування втрати боргу з урахуванням індексу інфляції в звязку з простроченням його виконання в розмірі 22660 грн. 89 коп. є законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: 52711, вул. Радянська, 13, с. Осадче, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, до Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, , що розташована за адресою: 52711, вул. Чкалова, 26, с. Осадче, Петропавлівський район, Дніпропетровська область, про стягнення боргу в звязку із простроченням його виконання задовольнити.

Стягнути з Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 відшкодування втрати боргу в звязку з простроченням його виконання в розмірі 22660 (двадцять дві тисячі шістсот шість) грн. 89 коп.

Стягнути з Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на користь судові витрати в сумі 1921 (одну тисячу девятсот двадцять одну) грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя ОСОБА_3