Провадження №2/200/3254/18
У Х В А Л А

15 квітня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Женеску Е.В.,

за участю секретаря Гургули В.С.

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним (фіктивним), -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа № 200/11567/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним (фіктивним).

Ухвалою суду від 25 липня 2018 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2019 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2018 року змінено в частині виду забезпечення позову, замість накладення арешту вжили захід забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій щодо відчуження чи у будь-який спосіб передачу в чуже володіння квартири АДРЕСА_1 .

Представник відповідача через канцелярію суду звернувся із заявою про зустрічне забезпечення позову в якій просить суд застосувати до ОСОБА_2 заходи зустрічного забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 663 934 грн. 62 коп.

В обґрунтування заяви зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що Позивачка має майно у розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків, завданих забезпеченням позову, а тому в силу приписів зазначеної норми, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення. Вважає, що позов є завідомо безпідставним та має очевидно штучних характер, з огляду на наступне. З урахуванням зазначеної практики ВСУ, договір купівлі-продажу Квартири від 05.12.2003 р. не може бути визнаний фіктивним, адже: на його виконання Позивачкою було передано ОСОБА_3 у власність майно - Квартиру, тобто відбулось виконання правочину; в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що умисел на укладення саме фіктивного договору купівлі-продажу Квартири від 05.12.2003 р. був у обох його сторін Позивачки та ОСОБА_3 .

У зв`язку з накладенням арешту на Квартиру ОСОБА_4 не може здійснити її відчуження та отримати дохід від продажу свого майна, що є порушенням її прав як власника та завдає збитків.

Через те, що позов має явно безпідставний характер, є очевидна необхідність застосування зустрічного забезпечення задля гарантування відшкодування ОСОБА_5 збитків у зв`язку з неможливістю розпорядження Квартирою, на яку накладений арешт.

Відповідно до вимог ст.. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Вирішуючи клопотання про застосування зустрічного забезпечення, суд звертає увагу на наступне.

Так, матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач ОСОБА_2 не зареєстрована у встановленому законом порядку, чи в неї відсутнє нерухоме майно, також відсутні достовірні докази того, що майновий стан позивачки або її дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, підстави для обов`язкового застосування судом зустрічного забезпечення відсутні.

Тому, вирішуючи питання про зустрічне забезпечення, суд виходить з основних засад судочинства, зокрема, змагальності сторін; диспозитивності та пропорційності.

Так, за приписами ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи предмет позову визнання недійсним договору купівлі-продажу, захід забезпечення позову - заборона вчиняти будь-які дії пов`язані з відчуженням передачі в чуже володіння квартири, тривалість перебування справи у суді, відсутність розміру збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, не доведеність обставин щодо упущеної вигоди, на яку посилається заявник, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. 154 ЦПК України суд , -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним (фіктивним) відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску