Провадження №2-з/760/326/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Оксюти Т.Г., при секретарі Горупа В.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Представництва «БЦ Фарма Б.В.» в Україні про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2019 року заявник звернулась до суду із заявою про забезпечення позову.

Зазначена заява була передана головуючому судді у справі 28.10.2019 року.

Заявник у своїй заяві просить суд зупинити процедуру ліквідації Представництва «БЦ Фарма Б.В.» в Україні () до ухвалення рішення по справі.

Заборонити Державній службі статистики України проводити будь-які дії по внесенню змін до реєстраційних даних представництва «БЦ Фарма Б.В.» в Україні () до ухвалення рішення по справі.

Заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України проводити будь-які дії по внесенню змін до реєстраційних даних Представництва «БЦ Фарма Б.В.» в Україні () до ухвалення рішення по справі.

Стягнути з відповідача судові витрати.

Заява обґрунтована тим, що 21.10.2016 року прийнято рішення головою компанії БЦ Фарма Б.В. м. Амстердам, Нідерланди щодо припинення представництва відкритого в Україні, шляхом ліквідації у добровільному порядку.

Позивача, директора Представництва «БЦ Фарма Б.В.» в Україні було призначено головою ліквідаційної комісії.

16.11.2018 року позивач прибувши до офісу фактичного місцезнаходження Представництва «БЦ Фарма Б.В.» в Україні, не зміг потрапити до офісу з наявністю невідомих йому осіб, що фізично не допустили позивача всередину.

29.11.2018 року позивача усно (через представників юридичної компанії) повідомили про зняття його з посади голови ліквідаційної комісії, проте жодних підтверджуючих документів не надали.

У серпні 2019 року позивач отримав листа, датованого 29.11.2018 року за підписом Н.В. Петлицької, як голови ліквідаційної комісії Представництва «БЦ Фарма Б.В.» в Україні з проханням повернути всі документи та матеріальні цінності, які передані позивачу.

В додатках до листа було рішення «БЦ Фарма Б.В.» від 16.11.2018 року щодо припинення повноважень позивача як голови ліквідаційної комісії, відкликання всіх довіреностей на його ім`я та призначення головою ліквідаційної комісії Н. В. Петлицької.

Станом на дату звернення позивача до суду новопризначеним головою ліквідаційної комісії вже завершено етап перевірки в органах державної фіскальної служби. Останнім етапом є зняття з реєстрації в органах статистики та подача відповідних документів до Міністерства економіки. Після цього ліквідація Представництва буде повністю завершена в Україні.

Саме тому, стороною позивача подається заява про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів призведе до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим, а для їх відновлення необхідно буде звертатися за кордон, оскільки нести відповідальність по виплаті заробітної плати в Україні буде нікому.

Вивчивши матеріали заяви суд приходить до наступного висновку.

Заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи відповідно до статті 153 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 п.2 та п.4 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 5 вказаної Постанови Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмету спору.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п.4 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених положень законодавства та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в контексті вимог даної заяви, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з`ясувати яким чином обраний позивачем захід забезпечення позову буде захищати його трудові права під час розгляду справи та у разі можливого задоволення позову до набрання рішенням законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду справи є спір з приводу трудових соціальних гарантій позивача, пов`язаних з його звільненням та невиплатою заробітної плати.

Позивач, в обґрунтування необхідності застосування у даному випадку заходу забезпечення позову у вигляді зупинення процедури ліквідації Представництва «БЦ Фарма Б.В.» в Україні посилався на те, що ліквідація зазначеного Представництва, у разі задоволення позову, призведе до ускладнення забезпечення ефективного захисту та поновлення порушених його трудових прав та інтересів.

Тобто, позивач говорить про можливість порушення його права у майбутньому. При цьому, заявник не конкретизує, які саме конкретні факти чи обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що будуть порушені його права. Таким чином, заявником не обґрунтовано належними та допустимими доказами існування саме реальної загрози істотного ускладнення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також судом враховано, що право приватної власності особи захищається не лише нормами національного законодавства, але і ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою вимог ст.1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Тобто, зважаючи на те, що позивач у заяві про забезпечення позову належним чином не обґрунтував наявність саме реальної загрози істотного ускладнення чи унеможливлення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що задоволення заяви про забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб призведе до порушення вимог ч.3 ст. 150 ЦПК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вид забезпечення позову, обраний позивачем, в даному випадку не буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення процедури ліквідації Представництва «БЦ Фарма Б.В.» в Україні не відноситься до предмету спору, оскільки позивач звертається до суду за захистом своїх порушених трудових прав та відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Представництва «БЦ Фарма Б.В.» в Україні про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з моменту її отримання.

Суддя