Справа № 161/4697/19
Провадження № 6/161/185/19
У Х В А Л А

08 квітня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, заінтересовані особи- Величко ОСОБА_2, ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 мотивує своє подання тим, що на примусовому виконанні у Луцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинської області перебуває виконавче провадження № 20051584 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 30.10.2001року і до досягнення дітьми повноліття. Сума боргу становить 116253,36грн. Крім того, згідно виконавчого провадження №18941702 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 500,00 грн.,щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.02.2009 року сума боргу становить 60053,57 грн.

Рішення суду в добровільному порядку не виконувалось, у зв'язку з чим державним виконавцем винесено постанову про арешт всього належного на праві приватної власності рухомого та нерухомого майна боржника. Станом на 13.03.2019 року рішення суду не виконано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: частка в квартирі на праві спільної сумісної власності за адресою: с. Піддубці, вул. Вернигори, 3/2. Право спільної сумісної власності зареєстровано за ОСОБА_9, ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_1 та ОСОБА_11

Посилаючись на вищенаведене, заявник просить суд визначити частку боржника ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1.

Представник Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області подала заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_5 подала заяву про розгляд подання за її відсутності, згідно з якою подання підтримує.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду подання.

Суд вважає за можливе розглядати подання за його відсутності, що відповідно до вимог ст. 443 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Дослідивши матеріали справи, та подані заявником докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Згідно з ст.443 Цивільного процесуального кодексу України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Як передбачено ч.1 ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

За змістом ч.1-2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено , що на примусовому виконанні у Луцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинської області перебуває виконавче провадження № 20051584 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 30.10.2001 року і до досягнення дітьми повноліття. Сума боргу становить 116253,36грн.

Крім того, згідно виконавчого провадження №18941702 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 500,00 грн.,щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.02.2009 року сума боргу становить 60053,57 грн.

Рішення суду в добровільному порядку не виконувалось, у зв'язку з чим державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження ", що діяв на момент винесення постанови, винесено постанову про арешт всього належного на праві приватної власності рухомого та нерухомого майна боржника.

Як встановлено судом, станом на день розгляду подання, рішення суду боржником не виконано.

Згідно частини 6 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження , у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на частку, що належить і така визначається судом за поданням державного виконавця.

Як передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Як випливає з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: частка у квартирі на праві спільної сумісної власності за адресою: с.Піддубці, вул. Вернигори, 3/2. Право спільної сумісної власності зареєстровано за ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_13 та ОСОБА_11.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

При вирішенні питання суд враховує, що виділ частки боржника із спільної сумісної власності у межах виконавчого провадження регулюється нормами цивільно-процесуального законодавства.

При розгляді подання державного виконавця в порядку ст. 443 ЦПК України вирішується питання не про виділ частки, що призводить до виділу її в натурі, припинення права спільної часткової власності на майно, а вирішується питання про визначення частки, що не є його поділом чи виділенням частки та не тягне за собою припинення права спільної часткової власності, а такий захід спрямований лише на забезпечення виконання рішення суду.

Системне тлумачення положень вказаних норм дає підстави дійти висновку, що за результатами розгляду подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, суд постановляє ухвалу, в якій зазначається конкретне майно, що підлягає саме виділу. Власники, які вважають, що у зв'язку зі зверненням стягнення на майно боржника у випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, порушені їх майнові права у виконавчому провадженні, у зв'язку з накладенням арешту на майно, мають право звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення його з-під арешту.

А тому, за таких умов суд приходить до переконання, що приватним виконавцем надані належні і достатні докази, які свідчать про належність спірного майна на праві спільної сумісної власності боржнику, та як вбачається з матеріалів справи, у боржника відсутнє інше майно, на яке можна звернути стягнення, що також знайшло підтвердження в судовому засіданні, а тому подання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.443 ЦПК України,ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 ( адреса: 45635, Волинська область, Луцький район, с.Піддубці, вул. Вернигори, 3/2) належить 1/6 частки у квартирі АДРЕСА_2.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Заявник : Луцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області , місцезнаходження : Волинська область, м.Луцьк, вул. Винниченка, 27а.

Боржник: ОСОБА_1, адреса: 45635, Волинська область, Луцький район, с.Піддубці, вул. Вернигори, 3/2.

Стягувачі: ОСОБА_5, адреса: 44612, Волинська область, Маневицький район, с.Замостя, вул. Центральна, 48; ОСОБА_3, адреса: 43026, Волинська область, м.Луцьк, вул.Федорова, 4/36.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта