Справа № 444/478/19
Провадження № 2/444/739/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 квітня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.2017 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у виконавчому комітеті Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області (актовий запис № 10). Від подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Зазначає, що впродовж останніх шести місяців в неї із відповідачем напружені стосунки, вони постійно сваряться і не можуть знайти компромісу. Стверджує, що вони не проживають разом, оскільки відповідач хоче розважатися і проводити час із друзями у нічних закладах, а на неї та дитину у нього немає часу і коштів. Зазначає, що на утримання дитини відповідач останнім часом грошей не дає, а також не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Вказує, що у відповідача немає часу на спілкування з нею та дитиною, оскільки він весь свій час проводить у нічних закладах. Примирення між ними є неможливим, оскільки відповідач не виконує обов"язків чоловіка та батька. Зазначає, що відповідач працює, а від так, вона бажає стягувати із відповідача аліменти на її користь на утримання дочки. У зв"язку із вищенаведеним, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований виконавчим комітетом Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області 28.09.2017 року (актовий запис № 10) та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, але не менше 10 прожиткових мінімумів встановлених для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 25.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Інших клопотань не має.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Від нього на адресу суду не надходило жодних клопотань, письмових пояснень, відзиву на позовну заяву.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 28.09.2017 року у виконавчому комітеті Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області (актовий запис № 10), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 320768, виданим виконавчим комітетом Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області 28.10.2017 року. У зв»язку із реєстрацією щлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище «Горбач» на «Каспрівська».

ОСОБА_3 народилася 05.02.2018 року у м. Жовква Львівської області (актовий запис № 48) і її батьками є відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1, що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 568360.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що впродовж останніх шести місяців в сторін напружені стосунки, вони постійно сваряться. Позивачка зазначила, що відповідач хоче розважатися і проводити час із друзями у нічних закладах, а на неї та дитину у нього немає часу і коштів. Сторони проживають окремо. Примирення між ними є неможливим, оскільки відповідач не виконує обов"язків чоловіка та батька.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження сімї. А тому позовну вимогу ОСОБА_1 про розірвання шлюбу слід задоволити.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається із копії довідки виконкому Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області від 25.02.2019 року № 184, позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4 і до складу її сім"ї входить дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Судом встановлено, що дитина є здоровою, проживає разом із позивачем, перебуває на її утриманні; платник аліментів є здоровим, інвалідності не має, інших дітей чи непрацздатних осіб на утриманні не має, місце його праці судом не встановлено, однак він є молодою працездатною особою, а від так взмозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Докази, які б спростовували дані твердження відсутні.

Враховуючи те, що дитина проживає разом із матірю, знаходиться на її утриманні, а доказів про те, що відповідач добровільно надає кошти на утримання дитини немає, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

Висновки суду про те, що відповідач має можливість виконувати обовязки по утриманню дітей, як це передбачено чинним законодавством, ґрунтується на матеріалах справи, оскільки він є працездатною особою молодого віку.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 р.» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Враховуючи прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, а також вимоги ст.182 Сімейного Кодексу України, згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173 гривні, обовязок обох батьків на утримання дітей, розяснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, суд приходить до переконання, що такий розмір аліментів, які позивачка просить стягувати на її користь на утримання неповнолітньої дочки, а саме у розмірі 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, але не менше 10 прожиткових мінімумів встановлених для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 25.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, є завищеним, оскільки судом не здобуто доказів про можливість сплати аліментів відповідачем саме в такому розмірі та не представлено такі сторонами .

А тому суд вважає, що розмір аліментів, які позивачка просить стягувати з відповідача, слід зменшити, а саме слід стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн., але не меше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей певного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 25.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони її батька.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ч. 1 п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів .

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який сплачений при подачі позову до суду, а саме за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 768 грн. 40 коп.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивачки ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Горбач) ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7, що зареєстрований Виконавчим комітетом Добросинської сільської ради Жовківського району Львівської області 28.09.2017 року, актовий запис 10.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7(місце проживання та реєстрації: м. Жовква, вул. Я. Мудрого, 27, Львівської області, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2) в користь ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання та реєстрації: Львівська область, Жовківський район, с. Пили, вул. Деревенка, 12, ІПН НОМЕР_3), аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн., але не меше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей певного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, а саме з 25.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів стягуваний в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7(місце проживання та реєстрації: м. Жовква, вул. Я. Мудрого, 27, Львівської області, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2) судовий збір в розмірі - 768 грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7(місце проживання та реєстрації: м. Жовква, вул. Я. Мудрого, 27, Львівської області, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2) в ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_6 (місце проживання та реєстрації: Львівська область, Жовківський район, с. Пили, вул. Деревенка, 12, ІПН НОМЕР_3) судові витрати в розмірі - 768 грн. 40 коп. сплаченого позивачкою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівськоїобласті.

Текст повного рішення суду виготовлено 15.04.2019 року.

Суддя Ясиновський Р. Б.