П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Будулуци М.С.

суддів: Біляєвої О.М., Халаджи О.В.

за участю секретаря судового засідання Сергєєвої К.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Клочкова Олена Миколаївна;

відповідач Донецька дирекція Публічного акціонерного товариства «Укрпошта»,

представники відповідача: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору,

на стороні відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну ОСОБА_4 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2019 року в цивільній справа за позовом ОСОБА_1 Донецької дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта»,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди (справа № 243/12206/18, суддя Ільяшевич О.В., рішення ухвалено в м. Слов`янськ Донецької області, повне судове рішення складено 01 липня 2019 року),-

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Донецької дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» з зазначеним позовом, який обґрунтувала наступним.

З 08 лютого 1988 року працювала у відповідача на посаді оператора поштового зв`язку. З 2009 році призначена на посаду начальника відділення поштового зв`язку. За період з 2014 року посадова Інструкція начальника відділення поштового зв`язку не змінювалась.

У 2017 році її підприємство мало юридичну назву ЦПЗ № 7 м. Краматорська (розташовано в м. Краматорськ, вул. Двірцева, 14). керівником якого була ОСОБА_5 .

У вересні 2018 року підприємство було перейменовано на Донецькудирекцію Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», керівником якого призначено ОСОБА_3 .За період роботи вона не мала дисциплінарних стягнень.

18 жовтня 2018 року у оператора відділення поштового зв`язку ОСОБА_6 позивачем була виявлена нестача коштів на суму 19879, 84 грн., про що позивач одразу повідомила керівництву,а26 жовтня 2018 року склала доповідну про те, що при перевірці залишку каси у оператора ОСОБА_6 виявилася нестача грошової суми, залишок каси на кінець дня згідно касового звіту, становить 23401,49 грн., в наявності залишилась сума 3521,65 грн., нестачею виявилась сума у розмірі 19879,84 грн. Причину нестачі грошових коштів оператор пояснити не змогла. Також, цієї доби позивачем був направлений акт у службу безпеки Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» за адресою: м. Слов`янськ, вул. Свободи, №1, та вона повідомила у службу КСС «ЦПЗ» (м. Краматорськ, вул. Дворцова, б. № 14) з наданням звіту.

19 жовтня 2018 року при перевірці службою безпеки Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» у оператора ОСОБА_6 у особистих речах були знайдені квитанції про сплату клієнтами комунальних платежів в кількості 777 одиниць, про що був складений акт.

20 жовтня 2018 року позивачем був складений акт про те, що при прийомі залишку каси від оператора поштового відділення,була виявлена нестача грошових коштів у розмірі 24576,96 грн.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 складений акт,підписанийнею таоператором відділення ОСОБА_7 про те, що за згодоюкерівництва були оприбутковані комунальні платежі за електропостачання по о/р № 210612023 на306, 23 грн. та 326,88 грн., що надійшли від клієнта,який оплатив кошти за комунальні послуги.Залишок нестачі був збільшений на суму 639,60 грн, яка станом на 23 жовтня 2018 року склала25216,56 грн.

24 жовтня 2018 року вона надала усні пояснення директоруДонецької Дирекції ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_3 стосовно виниклої нестачі.

26 жовтня 2018 року їй та іншимпрацівникамбуло наданона підпис договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, в якому олівцем була зазначена дата «01.09.2018 року», який вона підписала, як іінші співробітники. Раніше аналогічний договір вона не підписувала. Вважає, що цей договір складено з порушеннямвимог діючого законодавства, оскільки він підписаний пізніше, ніж зазначено в даті його укладення, та в договорі відсутній строк його дії.

Зазначила, що договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність вона не порушувала, а відповідно до вимог п. «б» договору своєчасно повідомила адміністрацію підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню ввірених матеріальних цінностей.Також нею не був порушений і п. «в» вказаного договору, в якому передбачено, що вона зобов`язана вести облік, складати та подавати в установленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки довірених їй матеріальних цінностей.

26 жовтня 2018 року вона надала доповідну керівництву про виявлення чергової нестачі.

У зв`язку із виниклоюнестачею коштів вона надала пояснення службі безпеки Донецькій дирекції ПАТ «Укрпошта», однак заходів до винної особи ОСОБА_6 не було прийнято.

09 листопада 2018 року їй повідомили, що вона звільнена з посади за п. 2 ст. 41КЗпП України, у зв`язку з втратою до неїдовір`я при обслуговуванні матеріальних цінностей.

Вважає, що підстави для її звільнення з роботи відсутні, так як вона не допустила порушень своїх посадових обов`язків.

Зазначила, що відповідач не звертався письмово до голови профкому з поданням про надання згоди на розірвання з нею трудового договору. Засідання профкому, на якому б профспілка надала згоду на її звільнення, не відбулось. На його засіданні вона не була присутньою та не надавала своїх пояснень.

16 листопада 2018 року вона звернулась з заявою до комісії по трудовим спорам вм. Краматорську з проханням розглянути питання про її незаконне звільнення. За результатами розгляду заяви їй повідомили,що стосовно звільнення вона має право звернутися до суду з заявою.

Крім того позивач зазначила, що при звільненні їй не надали копію відповідного наказу. 05 грудня 2018 року вона звернулась до відповідача із заявою надати їй наказ про звільнення, але отримала відмову. Потім,в той же день,вона отримала повідомлення на телефон про те, що може отримати наказ про звільнення.

При звільненні їй не була видана на руки належно оформлена трудова книжка.У «Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них» відсутній її особистий підпис про отримання трудової книжки.Такожвідсутній її підпис і у особовій картці працівника.

На часзвернення до суду, вона характеризує свій стан, як психологічно пригнічений.Маючи тривалий бездоганний трудовий стаж, вона позбавлена роботи і доходу, внаслідокчого змінився її звичний спосіб життята вона отримує моральні страждання.

Враховуючи, що у зв`язку з порушенням її трудових прав через незаконне звільнення,вона зазнала негативних змін у житті,вважає, що відповідачмає відшкодувати їй завдану моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

З огляду на викладене, просила суд:

1) визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 09 листопада 2018 року про припинення трудового договору (контракту) № 4310/к, за якимїї - ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділення зв`язку поштового ВПЗ Слов`янськ 9, та поновити її на зазначеній посаді;

2) стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 листопада 2018 року по день поновлення на посаді;

3) стягнути з Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» моральну шкоду в розмірі 10000 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. та судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

(а.с.1-4).

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась позивач ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права,неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким задовольнити її позов.

В обґрунтування доводів скарги позивач зазначила, що 18 жовтня 2018 року вона виявила нестачу коштів у оператора відділення ОСОБА_6 на суму 19879,84 грн., про що одразу повідомила керівництву та склала доповідну директору Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 26 жовтня 2018 року. Цією доби був направлений акт у службу безпеки дирекції. Тобто, вона своєчасно повідомила адміністрацію підприємства про обставини, що загрожували забезпеченню ввірених їй матеріальних цінностей.

Суд не взяв до уваги, що 19 жовтня 2018 року при перевірці службою безпеки Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» у особистих речах оператора ОСОБА_6 були знайдені 777 квитанцій на оплату комунальних платежівклієнтів, про що був складений акт.

20 жовтня 2018 року нею був складений акт про те, що при прийомі залишку каси в кінці доби від оператора була виявлена нестача грошових коштів у розмірі 24 576,96 грн.

23 жовтня 2018 року нею також був складений та підписаний з ОСОБА_8 акт про оприбуткування комунальних платежів за електропостачання по о/р 210621023 на 306,23 грн. та 326,88 грн., залишок нестачі був збільшений на 639,60 грн, станом на 23 жовтня 2018 року нестача склала 25216,56 грн.

26 жовтня 2018 року вона знову надала докладну керівництву про чергову нестачу.

Вважає, що підстав для звільнення її з роботи не було, оскільки відсутні конкретні факти, що підтверджують її провину.

Оператор відділення ОСОБА_6 у поясненнях визнавала свою вину в тому, що у період з січня поточного року по 19 жовтня 2019 року періодично привласнювала грошові кошти відділення,але при цьому обмовила її (позивача). В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 не була допитана.

Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність не був укладений між нею та відповідачем, а ОСОБА_10 був укладений між нею та начальником Центру поштового зв`язку № 11 ОСОБА_11

Відповідач перед звільненням зобов`язав підписати її посадову Інструкцію та договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Вважає, що у відповідача відсутні підстави для її звільнення з посади начальника відділення поштового зв`язку.

(т.2 а.с. 101 - 105).

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_12 є безпідставні. Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність був укладений 01 березня 2017 року між начальником Центру поштового зв`язку № 11 ОСОБА_11 та позивачем, яка перебувала на посаді начальника відділення поштового зв`язку Слов`янськ - 9, яке входило до Центру поштового зв`язку № 11. Після видання наказу Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» «Про структурні зміни у Донецькій дирекції ПАТ «Укрпошта» від 25 червня 2018 року № 437 було проведено оптимізацію мережі поштового зв`язку ЦПЗ № 7 м. Краматорськ шляхом приєднання з 1 вересня 2018 року відділень поштового зв`язку до апарату управління Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта». У зв`язку з цим 01 вересня 2018 року між позивачем та відповідачем був укладений новий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Посада начальника відділення поштового зв`язку Слов`янськ-9, яку займала ОСОБА_13 , відповідно до посадової Інструкції, безпосередньо пов`язана зі зберіганням, обробкою, відпуском, застосуванням у процесі виробництва переданих їй цінностей і тому укладання договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність є законодавчо обґрунтовано. Як стверджує позивач, акти про нестачу грошових коштів у касі відділення складені 20 та 23 жовтня 2018 року, а доповідна складена 26 жовтня 2018 року, тобто після перевірки порядку збереження грошових коштів і матеріальних цінностей відповідачем від 19 жовтня 2018 року. В пояснювальній записці від 19 жовтня 2018 року вона зазначила, що з січня 2018 року виявила нестачу в касі відділення,не повідомляла Донецьку дирекцію АТ «Укрпошта» про нестачу до жовтня 2018 року. На підставі розпорядження директора філії «Про створення робочої групи для перевірки порядку збереження грошових коштів і матеріальних цінностей» від 05 травня 2017 року № 46 комісією у складі співробітників відділу безпеки та фахівців філії підприємства 19 жовтня 2018 року проведено документальну ревізію у відділенні поштового зв`язку Слов`янськ - 9 у присутності позивача та виявлено нестачу грошових коштів у касі відділення на суму 19 879,84 грн., квитанції по сплаті комунальних послуг в кількості 777 одиниць на загальну суму 105 770,38 грн. та 3 квитанції за прийняту передплату на суму 683,58 грн., які не були проведені по касі відділення з березня поточного року.

Для проведення службового розслідування за даним фактом наказом директора філії від 22 жовтня 2018 року № 812 створено комісію.

В ході службового розслідування встановлено, що позивач разом з оператором відділення ОСОБА_6 у період з січня поточного року по 19 жовтня 2018 року привласнювали грошові кошти відділення для особистих потреб.

Відповідно до акту службового розслідування за фактом привласнення грошових коштів у ВПЗ Слов`янськ - 9 Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», затвердженого директором філії Донецька дирекція ПАТ «Укрпошта» від 30 жовтня 2018 року, начальник відділення поштового зв`язку ОСОБА_1 та оператор відділення ОСОБА_6 , за період з січня поточного року по 30 жовтня 2018 року, привласнили грошові кошти на загальну суму 157059,25 грн., чим завдали значних збитківАТ «Укрпошта».

19 жовтня 2018 року позивач надала письмові пояснення на ім`я директора філії ОСОБА_3 , в яких зазначила, що в січні 2018 року в касі відділу поштового зв`язку вона виявила нестачу коштів та не повідомила Донецьку дирекцію АТ «Укрпошта», приймала платежі, мали місце випадки,коли із каси брала кошти в сумі 300 500 грн, які через декілька днів повертала в касу.

На думку відповідача, вказані факти є свідченням неодноразових випадків зловживання службовим становищем з мотивом привласнення коштів, що є доказом вини начальника ВПЗ Слов`янськ-9 ОСОБА_1 у нестачі грошових коштів в касі відділення, та є підставою для звільнення позивача з займаної посади за п.2 ст. 41 КЗпП України. Звільнення позивача відбулося за згодою первинної профспілкової організації, про що свідчить протокол профспілкового комітету № 79 від 08 листопада 2018 року.

(т. 2 а.с. 111 - 115).

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та іі представник - адвокат Клочкова О.М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 . заперечувала проти доводів апеляційної скарги позивача, оскільки вважала їх безпідставними, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, але про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином і надіслав Донецькому апеляційному суду клопотання про розгляд справи без його участі. Зазначив, що з апеляційною скаргою позивача він не згодний, вважає її необґрунтованою (т. 2 а.с. 118, 129).

Апеляційний суд вважав можливим розглянути справу за відсутністю учасників справи, які не з`явилися, оскільки, відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1 - 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі. Апеляційний суд не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено наступні неоспорені обставини.

З копії посадової Інструкції начальника відділення зв`язку поштового Слов`янськ - 9 ОСОБА_1 . вбачається, що18 лютого 2014 року посадова Інструкція начальника відділення зв`язку поштового Слов`янськ - 9 Центру поштового зв`язку № 11 була затверджена начальником Центру поштового зв`язку № 11 ОСОБА_11 . В той же день позивачбула ознайомлена з зазначеною Інструкцією, про що свідчить її особистий підпис (т. 1 а.с. 7-8).

Згідно із наказом(розпорядженням) № 4310/к від 09 листопада 2018 року, ОСОБА_1 звільнена з посади начальника відділення зв`язку поштового, на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України, в зв`язку з втратою довір`я при обслуговуванні матеріальних цінностей. З вказаної копії наказу вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від ознайомлення з наказом, про що09 листопада 2018 року комісією складено акт(т.1 а.с.9).

Як вбачається з копій сторінок книги КАО-5, в ній відображені записи надання грошових коштів на початку робочих днів оператору ОСОБА_6 начальником відділення ОСОБА_1 (т.1 а.с. 10-22).

Згідно з договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01 вересня 2018 року, йогоукладено між ПАТ «Укрпошта» в особі директора філії Донецька дирекція ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_3 та працівником ОСОБА_1 з метою забезпечення збереження матеріальних цінностей, що належать Донецькій дирекції ПАТ «Укрпошта». Вказаний договір підписано особистопозивачем.1 а.с.21).

16 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася із письмовою заявою до комісії по трудовим спорам у м. Краматорськ з питанням про її звільнення, яке вона вважала незаконним (т.1 а.с. 22).

05 грудня 2018 року ОСОБА_1 в письмовій заявіна ім`я директора ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_3 просила надати їй наказ про звільнення з займаної посади від 09 листопада 2018 року. Вказана заява була прийнята Донецькою дирекцією ПАТ «Укрпошта», про що свідчить штамп підприємства (т.1 а.с. 23)..

Згідно з наданої суду копії доповідної від 26 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 звернулася до директора Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» з повідомленням про те, що 18 жовтня 2018 року нею була виявлена нестача грошових коштів у оператора ОСОБА_6 (т.1 а.с.24).

З акту № 2 від 20 жовтня 2018 року вбачається, що при прийомі залишку каси в кінці робочого дня від оператора ОСОБА_6 була виявлена недостача грошових коштів у розмірі 24576,965 грн.(т. 1 а.с. 25).

Згідно акту від 23 жовтня 2018 року, ОСОБА_14 . ОСОБА_15 були оприбутковані комунальні платежі за електропостачання за р/р № 210612023 в сумі 306,23 грн., 326,88 грн. на ім`я клієнта, залишок нестачі був збільшений на суму 639,60 грн. Станом на 23 жовтня 2018 року нестача становила 25216,56 грн.(т. 1 а.с. 26).

Відповідно до акту від 18 жовтня 2018 року, було виявлено, що при перевірці залишку каси у оператора ОСОБА_6 виявилася недостача грошових коштів. Залишок каси на кінець дня складав 3521,65 грн., нестача - 19879,84 грн. Причину нестачі грошей оператор пояснити не змогла(т. 1 а.с. 27).

01 березня 2017 року між начальником Центру поштового зв`язку № 11 ОСОБА_11 та ОСОБА_1 було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, яка пов`язана із збереженням, обробкою, доставкою, продажем, отриманням та видачею матеріальних цінностей та грошових коштів(т.1 а.с.48).

Згідно із наказом від 25 червня 2018 року № 437 «Про структурні зміни у Донецькій дирекції ПАТ «Укрпошта» проведено оптимізацію мережі поштового зв`язку шляхом приєднання з 01 вересня 2018 року відділень поштового зв`язку ЦПЗ № 7 м. Краматорськ до апарату управління Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», ВПЗ Слов`янськ 9 входило до вищезазначеного центру поштового зв`язку(т.1 а.с. 49-51).

В судовому засіданні були досліджені письмові пояснення ОСОБА_6 від 19 жовтня 2018 року, відповідно до яких, в січні 2018 року, дійсно. було виявлено нестачу грошей, однак, ні вона, ні ОСОБА_1 не стали повідомляти про це керівництву, вирішивши самостійно погасити таку нестачу. Причини нестачі коштів вони не стали з`ясовувати. Однак, потім нестача коштів стала лише збільшуватися.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_14 . ОСОБА_15 від 19 жовтня 2018 року, вона пояснила, що раніше, в січні 2018 року, вона виявляла нестачу коштів у ОСОБА_6 , однак керівництвупро нестачу позивачне повідомила. Були випадки, коли брала по 300 -500 грн., а потім, через деякий час повертала назад.(т. 1 а.с. 53, 54).

Згідно із протоколом засідання профспілкового комітету Центра поштового зв`язку № 7 Донецької дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 79 від 08 листопада 2018 року, було надано згоду профспілковогокомітету на звільнення ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за п. 2 ст. 41 КЗпП України (т. 1 а.с. 56).

09 листопада 2018 року складено акт про відмову від підпису про ознайомлення ОСОБА_1 з наказом про звільнення (т. 1 а.с. 57).

Листами Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 09 листопада 2018 року,15 листопада 2018 року, 22 листопада 2018 року позивачу було повідомлено про необхідність прибуття до Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» за трудовою книжкою(т.1 а.с.58, 59, 60).

Згідно із актом ПАТ «Укрпошта» від 05 грудня 2018 року, вбачається, що 05 грудня 2018 року об 11 годині ОСОБА_1 , прибула до Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», їй було запропоновано поставити підпис про ознайомлення з наказом про звільнення та отримати свою трудову книжку. ОСОБА_1 відмовилась від отримання трудової книжки тавід ознайомленням з наказом про звільнення під підпис (т.1 а.с. 61).

30 жовтня 2018 року складено акт службового розслідування за фактом привласнення грошових коштів у ВПЗ Слов`янськ - 9 Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта», який затверджено директором філії Донецька дирекція ПАТ «Укрпошта», відповідно до якого комісія дійшла до висновку, що начальник ВПЗ Слов`янськ - 9 ОСОБА_1 та оператор ВПЗ Слов`янськ - 9 ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, за період з січня поточного року по 30 жовтня 2018 року привласнили грошові кошти на загальну суму 157059,24 грн. (т. 1 а.с. 62 - 65).

Згідно із актом перевірки ВПЗ Слов`янськ-9 від 19 жовтня 2018 року, проведено перевірку технічної укріпленості, фінансової дисципліни, порядку збереження грошових коштів у ВПЗ № 9.Відповідно до акту, на момент перевірки встановлено нестачу коштів на суму 19879 грн. 84 коп. Перевіркою встановлено, що на початку робочого дня оператору видається сума, яка залишається в касі ВПЗ з попереднього робочого дня. Також встановлено, що готівку по прийнятим від населення платежам листоноші здають оператору без відповідної відмітки про прийняття готівки. До вказаного акту наданий акт № 1 про результати інвентаризації наявних коштів, за яким відсутність коштів пояснюється тим, що їх взяла ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 1 - 2)

З касових звітів та пояснювальних записок, вбачається, що вони складалися за допомогою комп`ютерної техніки, щодня, де звірялась кількість отриманих за день квитанцій та відповідно отриманих по ним сум, у разі певної невідповідності, оператор писав пояснювальну записку, в якій вказував про причини невідповідності.

Судом досліджені табелі обліку робочого часу, відповідно до яких встановлено, що на час відсутності ОСОБА_1 на роботі, як керівника,в зв`язку з перебуванням її у відпустці або на лікарняному, її обов`язки виконувала ОСОБА_6 .

Судом досліджено матеріали кримінального провадження, відповідно до яких досліджено виявлені у ОСОБА_6 квитанції про оплату комунальних послуг та інших платежів, заяви осіб, які зверталися до «Укрпошти» з тим, щоб їм відшукали квитанціїта інші оплати, у зв`язку з тим, що оплачені кошти та перекази не поступили за місцем призначення.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомила, що вона сім років тому, працювала начальником поштового відділення, а ОСОБА_1 була оператором. Може ствердити, що позивачка раніше чесно та сумлінно виконувала свої обов`язки. Пояснила, що оператор приймає платежі у населення, проводить їх у комп`ютері, фіксує роздруківкою на квитанції про отримання коштів, проводить розрахунок з клієнтом, отримує від нього кошти та віддає йому квитанцію. У кінці робочого дня складається звіт, а керівник його перевіряє на відповідність. Після чого гроші та квитанції відправляються до центру обробки. Ствердила, що у оператора є можливість, отримавши квитанцію та кошти у клієнта, не показати її у звіті, а керівник про це може не дізнатися, оскільки така квитанція не зафіксована у звіті, та в компетенцію керівника не входить перевірка особистих речей оператора. Дійсно, за часів її роботи, як керівника, були випадки нестач невеликих сум, і вони відразу погашалися.Були помилки, внаслідок несвідомих дій. Також пояснила, що перед уходом у відпустку, завжди приїздила комісія, проводилася ревізія та потім, після перевірки,вона передавала свої повноваження, за актом прийомки - передачі справ. Так само це відбувалося при виході на роботу.

Вирішуючи питання про визнання незаконним та скасування наказу № 4310/к про припинення трудового договору(контракту) від 09 листопада 2019 року, суд виходив з наступного.

Статтею 41 КЗпП України передбачені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Зокрема, крім підстав, передбачених статтею 40цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадкувинних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу ( пункт 2 частина 1 цієї статті ).

Розірвання договору у випадках, передбачених частинами першою і другою цієї статті, провадиться з додержанням вимог частини третьої статті 40, а у випадках, передбачених пунктами 2і3 частини першої цієї статті, - також вимог статті 43цього Кодексу.

Відповідно до ст. 43 КЗпП, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації),2-5,7статті 40 і пунктами 2і 3статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіри до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Суд зазначив, що правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстав втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т.п), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Звільнення працівника з підстав втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т.п), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (ухвала ВССУ від 27.09.2017 у справі 520/2850/16-ц). Саме таку правову позицію раніше висловив ВСУ у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-100цс16.

В п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06листопада 1992 року № 9 роз`яснюється, що звільнення з підстав втрати довір`я (п.2 ст.41 КЗпП)суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач виконувала обов`язки начальника відділення зв`язку поштового Слов`янськ -9. Відповідно до п. п. 2.13 посадової Інструкції вона, як начальник, зокрема, забезпечує збереження готівки, поштових відправлень, матеріальних цінностей та документації, п.п.2.44 дотримується та контролює виконання підлеглими працівниками ВПЗ вимог «Інструкції з обслуговування фізичних та юридичних осіб в УДППЗ «Укрпошта». Відповідно до п.4 посадової Інструкції, позивач, як начальник зв`язку поштового, несе відповідальність, зокрема, за збереження грошових сум, за правильність ведення касових операцій, незабезпечення виконавчої та трудової дисципліни працівниками ВПЗ( т. 1 а.с.7-8).

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, та вказана обставина не заперечується позивачем, підтверджена в судовому засіданні свідком ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , як начальник, щодня повинна була отримати від оператора готівку та здійснювати відповідну звірку щодо проведених за день грошових операцій.

Та обставина, що на виконання вказаних вимог ОСОБА_1 здійснювала вказані операції та отримувала від оператора ОСОБА_6 кошти,підтверджується дослідженими в судовому засіданні даними журналу обліку готівки, касовими звітами.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що актом проведення службової перевірки від 19 жовтня 2018 року встановлено нестачу коштів в сумі 19 879, 84 грн.

Відповідно до акту службової перевірки від 30 жовтня 2019 року, комісія дійшла до висновку, що начальник ВПЗ Слов`янськ - 9 ОСОБА_1 та оператор ВПЗ Слов`янськ - 9 ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, за період з січня поточного року по 30 жовтня 2018 року привласнили грошові кошти на загальну суму 157059,24 грн(а.с. 62-65).

Аналізуючинаведені документи у сукупності із показаннями свідка ОСОБА_16 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , табелями обліку робочого часу, квитанціями, які були вилучені у ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що станом на 19 жовтня 2018 року було встановлено, що у ВПЗ Слов`янськ 9, внаслідок неправомірних дій оператора ОСОБА_6 виявлено нестачу коштів.

Як видно із досліджених в судовому засіданні квитанцій, табелів обліку робочого часу, журналів прийому - передачі коштів,кошти від населення безпосередньо отримувала оператор ОСОБА_6 .

Аналізуючи при цьому письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких вона повідомляє, що нестача коштів нею встановлювалася і раніше, і кошти з каси невеликими сумами бралися, суд приймає до уваги такі пояснення, в сенсі повідомлення ОСОБА_1 , де вона звертає увагу, що, коли вона написала, що брала кошти невеликими сумами в 300 грн., 500 грн., то вона мала на увазі ОСОБА_6 , а не себе, та не приймає до уваги твердження відповідача, в тій їх частині, що вказане ОСОБА_1 повідомляла щодо себе.

Суд врахував ту обставину, що дійсно із вказаних пояснень нечітко зрозуміло про кого конкретно йдеться мова, однак при ознайомленні з текстом пояснень в цілому, видно, що ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказує, що їй відомо про те, що ОСОБА_6 неодноразово була помічена у нестачах по касі і їй відомо про те, що ОСОБА_6 гроші брала невеликими сумами, однак, їх завжди повертала. Саме з цих підстав, ОСОБА_1 не повідомляла керівництву про такі дії ОСОБА_6 .

Суд при цьому зазначив, що інше тлумачення письмових пояснень ОСОБА_1 не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні та не спростоване відповідачем.

Суд не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 , що фактично привласнення коштів ОСОБА_6 відбувалося в той час, коли останнясама виконувала обов`язки начальника відділення (на час відсутності ОСОБА_1 ), оскільки наведені твердження спростовуються табелями обліку робочого часу та дослідженими в судовому засіданні квитанціями по комунальним послугам та переказам, які були виявлені на робочому місці ОСОБА_6 , та наразі перебувають у матеріалах кримінального провадження. Так, як видно із вказаних квитанцій та їх кількості, більша кількість необлікованих квитанцій припала саме на час, коли ОСОБА_1 виконувала свої посадові обов`язки начальника, тобто не можна стверджувати, що ОСОБА_6 здійснювала привласнення коштів та приховування квитанцій під час відсутності ОСОБА_1 на роботі.

Суд також не прийняв до уваги доводи позивача в тій їх частині, що вона виявила нестачу, заподіяну ОСОБА_6 , про що повідомила відповідача, однак керівництво та служба безпеки підприємства не відразу відреагувала на її повідомлення, оскільки, як видно із матеріалів справи, всі доповідні ОСОБА_1 належним чином не зареєстровані та вчинені після проведення перевірки, якою виявлено нестачу коштів та квитанційна робочому місці ОСОБА_6 .

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази,суд дійшов висновку, що суду не надано належних та достовірних відомостей умисного привласнення коштів ОСОБА_1 , разом з тим, суд зважає на ту обставину, що ОСОБА_1 виконувала обов`язки начальника відділення зв`язку поштового, та в силу своїх посадових обов`язків зобов`язана була вжити всіх заходів щодо виконання вимог своєї посадової Інструкції, зокрема п.п 2.13, 2.44.

Такожсудом встановлено і вказана обставина не заперечується позивачем, що були випадки виявлення безпосередньо ОСОБА_1 порушення здійснення операцій з грошовими коштами ОСОБА_6 , однак позивач не вжила жодних заходів щодо припинення таких дій.На думку суду, наведена бездіяльність з боку ОСОБА_1 свідчить про те, що вона, як керівник, не виконувала належним чином свої посадові обов`язки, не здійснювала відповідно до вимог посадовоїІнструкції контроль за діями своєї підлеглої, а навпаки, допустила можливість скоєння неправомірних дій ОСОБА_6 при здійсненні операцій з готівкою та не вживала відповідних заходів щодо припинення цих неправомірних дій, хоча повинна була їх вжити.

Суд зазначив, що розірвання трудового договору за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довіри до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстав втрати довіри може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує гроші або товарні цінності (зайняття їх прийманням, зберіганням транспортуванням, розподілом і т. п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довіри (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Суд звернув увагу на ту обставину, що за своїми посадовими обов`язками ОСОБА_1 щодня зобов`язана була приймати гроші від оператора ОСОБА_6 для здійснення подальших операцій з готівкою, отже її діяльність прямо пов`язана з безпосереднім обслуговуванням грошових коштів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 . встановлено наявність умов, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, за яких відповідач втратив довіру до неї.

Вирішуючи питаннящодо правомірностівинесення наказу,суд також дійшов висновку,що наказвидано особою,яка правомочна приймати такінакази, відповідно доп.п.5.1.,5.3.2,5.3.11Положення проДонецьку дирекціюПАТ «Укрпошта»,затверджену наказом 805від 23червня 2017року(т.1 а.с.86 - 86).При цьому відповідачем вжито відповідних заходів щодо повідомлення позивача ОСОБА_1 про вказаний наказ та вручення їй трудової книжки(т. 1 а.с.57-61).

Вирішуючи питання щодо дотримання норм, передбачених ст.40, 43 КЗпП при звільненні, то суд зазначив, що досліджені в судовому засіданні докази дозволяють дійти висновку, що при звільненні позивача дотримано вимоги законодавства щодо наданняпрофспілковим комітетом дозволу про її звільнення з роботи за п. 2 ст.41 КЗпП України.( т. 1 а.с. 56).

Суд, з урахуванням всіх обставин справи,дійшов висновку, що правові підстави для визнання незаконним та скасування наказу (розпорядження) Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» № 4310/квід 9 листопада 2018 року про припинення трудового договору (контракту) - звільнення з посади ОСОБА_1 на підстав п.2 ст.41 КЗпП України, поновлення її на роботі, та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди відсутні, а тому й відмовив їй у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами, дав їм належну оцінку і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Всупереч тверджень апелянта, суд правильно встановив фактичні обставини справи, виниклим правовідносинам дав належну правову оцінку і обґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні позову. При вирішенні справи суд належно оцінив докази, надані сторонами, з урахуванням вимог щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, правові висновки суд повно виклав у рішенні та належно їх мотивував.

Апеляційний суд також вважає, що при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався принципів верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності цивільного судочинства, роз`яснюючи сторонам їхні процесуальні права та обов`язки, надавши можливість сторонам розпоряджатися своїми права щодо предмету спору, дати їм пояснення, подати заяви, долучити письмові докази, заявити клопотання, які розглянуті судом, про що свідчать матеріали справи.

Рішення суд ухвалив з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що вона своєчасно повідомляла керівництву про виявлену нестачу грошових коштів у касі відділення та відсутні підстави для висновку про її винні дії, як працівника, який безпосередньо обслуговує матеріальні цінності, які дають підстави для втрати довір`я до неї, спростовуються актом службового розслідування за фактом привласнення коштів у ВПЗ Слов`янськ Донецької дирекції ПАТ «Укрпошта» від 30 жовтня 2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та оператора відділення ОСОБА_6 , досліджених судом.(т.1 а.с. 53, 54, 62 - 65)

З них вбачається, що в січні 2018 року при перерахунку каси вкінці робочого дня начальник відділення поштового зв`язку ОСОБА_1 виявила нестачу грошових коштів, але причину нестачіне з`ясувала та керівництвупро це не доповіла.

За висновками службового розслідування начальник відділення поштового зв`язку Слов`янськ - 9 ОСОБА_1 та оператор відділення зв`язку ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем, за період з січня поточного року по 30 жовтня 2018 року привласнили грошові кошти на загальну суму157059,24 грн., матеріали службового розслідування направлені до Слов`янського ВП ГУ НП в Донецькій області для прийняття рішення, згідно діючого законодавства. (т.1 а.с. 62 - 65)

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 перебувала на посаді начальника відділення поштового зв`язку, та з нею було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність: спочатку 01 березня 2017 року, а потім - 01 вересня 2018 року, що підтверджується копіями посадової інструкції начальника Центру відділенні поштового зв`язку Слов`янськ-9 Центру поштового зв`язку № 11, та відповідними договорами (т.1 а.с. 21, 47, 48).

Дослідивши надані сторонами докази, суд установив, щопозивач ОСОБА_1 виконувала обов`язки начальника відділення поштового зв`язку, та в силу своїх посадових обов`язків зобов`язана була вжити всіх заходів щодо виконання вимог своєї посадової Інструкції, зокрема п.п 2.13, 2.44.

Водночас,судом встановлено та вказана обставина не заперечується позивачем, що в січні 2018 року були випадки порушення здійснення операцій з грошовими коштами з боку ОСОБА_6 , які були виявленні безпосередньо ОСОБА_1 ,однак позивач не вжила жодних заходів щодо припинення таких дій, керівництву про це своєчасно не доповіла.Наведена бездіяльність з боку ОСОБА_1 свідчить про те, що вона, як керівник, не виконувала належним чином свої посадові обов`язки, не здійснювала, відповідно до вимог посадовоїІнструкції контроль за діями своєї підлеглої, а навпаки, допустила можливість скоєння неправомірних дій ОСОБА_6 при здійсненні операцій з готівкою та не вживала відповідних заходів щодо припинення цих неправомірних дій, однак повинна була їх вжити.

За своїми посадовими обов`язками ОСОБА_1 щодня зобов`язана була приймати гроші від оператора ОСОБА_6 для здійснення подальших операцій з готівкою, отже її діяльність прямо пов`язана з безпосереднім обслуговуванням грошових коштів.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку,що в діях ОСОБА_1 . встановлено наявність умов, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, за яких відповідач втратив довіру до неї, та правомірно видав наказ (розпорядження) № 3410/к від 9 листопада 2018 року, за яким звільнив її з займаної посади.

При звільненні позивача відповідач дотримався й процедури звільнення, отримавши дозвіл профкому на звільнення позивача за п. 2 ст. 41 КЗпП України, відповідно до вимог ст.ст. 43, 43 -1 КЗпП.

Вирішуючи питаннящодо правомірностівинесення наказу (розпорядження),суд першої інстанції дійшов висновку,що наказвидано особою,яка правомочна приймати такінакази, відповідно доп.п.5.1.,5.3.2,5.3.11Положення проДонецьку дирекціюПАТ «Укрпошта»,затверджену наказом в.о. генерального директора ПАТ «Укрпошта» № 805від 23червня 2017року(т.1 а.с.86 - 86).При цьому відповідачем вжито відповідних заходів щодо повідомлення позивача ОСОБА_1 про вказаний наказ та вручення їй трудової книжки(т. 1 а.с.57-61).

Оскільки суд дійшов висновку, що звільнення позивача ОСОБА_1 відповідачем здійснено з додержанням вимог трудового законодавства, то й відсутні підставі для поновлення ОСОБА_1 на роботі, стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, та зводяться до повторного обґрунтування вимог позивача, з посиланням на незаконність та безпідставність звільнення, що ретельно перевірено судом першої інстанції та правові висновки щодо вимог і заперечень позивача повно та належно викладено в судовому рішенні.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, повно та всебічно дослідив надані сторонами докази, та обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки правові підстави для задоволення заявлених вимог відсутні.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального і матеріального права,то апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Будулуца М.С.

Судді: Біляєва О.М.

Халаджи О.В.

Повний текст постанови складений 29 жовтня 2019 року.

Суддя Донецького апеляційного суду Будулуца М.С.