УХВАЛА

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 760/20957/18-ц

провадження № 61-3292ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у

м. Києві на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня

2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби

м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кедик ТетяниВолодимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

Кедик Т. В. (далі - Солом'янський районний ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві), заінтересовані особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, в якій просила визнати неправомірними та скасувати рішення старшого державного виконавця

Кедик Т. В. від 03 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, зобов'язати старшого державного виконавця Кедик Т. В. відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 20 липня 2018 року про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на її користь 26 937,39 грн завданої майнової шкоди, витрати, пов'язані із залученням спеціаліста - оцінювача для оцінки розміру матеріального збитку, завданого залиттям квартири у розмірі 2 200,00 грн, завдану моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн, а всього 32 137,39 грн.

Скарга мотивована тим, що 20 липня 2018 року Солом'янським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист з примусового виконання рішення Солом'янським районним судом м. Києва від 30 травня 2018 року.

25 липня 2018 року ОСОБА_4 звернулася доСолом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження.

08 серпня 2018 року ОСОБА_4 отримала повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання від 03 серпня 2018 року, відповідно до якого старший державний виконавець Кедик Т. В. прийняла рішення про повернення виконавчого листа від 20 липня 2018 року без виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на те, що рішення державного виконавця Кедик Т. В. є неправомірним та необґрунтованим, оскільки відсутність у виконавчому документі дати народження боржника не є підставою для повернення виконавчого документа стягувану без прийняття його до виконання, так як Закон України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця вживати всі можливі заходи для захисту інтересів стягувача. З огляду на зазначене, просила суд задовольнити її скаргу на дії державного виконавця.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року, скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Визнано неправомірним рішення старшого державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кедик Т. В. про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 760/14282/15-ц, виданого 20 липня 2018 року Солом'янським районним судом м. Києва.

Скасовано повідомлення старшого державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кедик Т. В. від 03 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа - виконавчого листа № 760/14282/15-ц, виданого 20 липня 2018 року Солом'янським районним судом м. Києва стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов'язано старшого державного виконавця Солом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Кедик Т. В. вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого документа - виконавчого листа № 760/14282/15-ц, виданого 20 липня 2018 року Солом'янським районним судом м. Києва.

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Солом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, врахувавши положення пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», дійшли правильного висновку про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника, зокрема і дати народження боржника, не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Ураховуючи, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги Солом'янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 грудня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві КедикТетяни Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В.П. Курило

М.Є.Червинська