Справа № 199/8832/19
УХВАЛА

іменем України

01 листопада 2019 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: судді Спаї В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою. Разом з позовною заявою позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту арешт на нерухоме майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 31.10.1996 року, реєстровий номер облікової картки платників НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до вирішення справи по суті, а саме:

на земельну ділянку площею 6,8252 га за кадастровим номером :01:014:0013, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, с/ рада Червонопромінська та належить ОСОБА_1 ;

на земельну ділянку площею 3,7098 га за кадастровим номером :01:017:0011, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, с/ рада Червонопромінська та належить ОСОБА_1 ;

на земельну ділянку площею 2,4547 га за кадастровим номером :01:029:0007, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Криничанський район, с/рада Червонопромінська та належить ОСОБА_1 ;

на земельну ділянку площею 0,356 га за кадастровим номером :09:003:5013, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_1 ;

на нерухоме майно, будинок контори, загальною площею 189,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна-34034195 та належить ОСОБА_1 ;

на нерухоме майно, комплекс будівель майстерні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна - 34034289 та належить ОСОБА_1 ;

наерухме майо, комлекс будівель рибальського будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 .

Заява мотивована тим, що на сьогоднішній день відповідач не схильний до переговорів та ігнорує будь-які спроби врегулювати спір мирним шляхом та посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення, що позбавить ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» ефективного способу поновлення порушених прав, за захистом яких воно вимушено було звернутись до суду, у заяві й заявлено відповідну вимогу.

Розглянув заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Прийняття рішення про забезпечення позову доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, позивач у своїй заяві зазначає, що існує ризик утруднення невиконання рішення суду у разі задоволення позову, та просить накласти арешт нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачу, втім, доказів щодо належності відповідачу на праві власності майна, на яке може бути накладений арешт, та співмірності вартості цього майна із позовними вимогами не надано.

З урахуванням наведеного суд за поданою заявою на даний час позбавлений можливості визначитися із співмірністю заявлених заходів забезпечення позову до заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів (п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України) про існування у відповідача на праві власності певного рухомого/нерухомого майна (також його вартості), що надало би змогу пересвідчитися у співмірності заходу забезпечення позову, який просить застосувати позивач, із заявленими позивачем вимогами (стягнення заборгованості в сумі 3184541,51 грн.), та яким чином саме цей захід фактично реалізує мету його вжиття, оскільки арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а у разі потреби - в обмеженні права користування майном або його вилученні у боржника та передачі на зберігання іншим особам (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, арешт може бути накладено на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість (ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»). Арешт накладається у тому числі на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Втім, позивачем не надано доказів (п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України) про наявність у відповідача грошових коштів на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, що надало би змогу пересвідчитися у наявності таких коштів, на які позивач просить накласти арешт, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 01 листопада 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Апеляційна скарга може бути подана до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В.Спаї

01.11.2019