У х в а л а

28 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 209/543/19

провадження № 61-18593ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року про повернення апеляційної скарги як неподаної у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до комунального підприємства Кам`янської міської ради Дніпропетровської області «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» (далі - КП КМР Дніпропетровської області «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду»), ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 20 листопада 2018 року ОСОБА_2 , квартира якої знаходиться поверхом вище його квартири, незаконно пробила отвір у вентиляційний канал туалету його квартири, встановила електровитяжну систему та почала нагнітати у канал чадний газ від своєї газової плити. Тому, як вважає заявник, спричинені незручності, а саме: 1. зруйнована проектна вентиляція 10 поверхів - 5 каналів, 1 канал слугує для вентиляції тільки двох квартир (на 8-му поверсі та 3-му), що забезпечує швидке видалення диму при пожежі і природного газу при витоку; якість повітря, встановлену санітарними нормами; швидке видалення повітря з фекальними бактеріями та вірусами, щоб воно не потрапляло всередину квартири. Крім того, порушення повітрообміну у квартирі призводить до серйозного погіршення самопочуття та хвороб ОСОБА_1 2. Є реальний ризик отруєння чадним газом та тяжкого захворювання для мешканців двох квартир. 3. Пробитий отвір - це також руйнація міжквартирної звукоізоляції, оскільки ОСОБА_1 чує, що відбувається в сусідній квартирі, відповідно сусіди чують все, що відбувається в його квартирі, тобто можуть записувати на диктофон, чим порушено право на захист від втручання в його особисте життя. Він вимагав від ОСОБА_2 , щоб вона забетонувала отвір, але ОСОБА_2 так його не забетонувала. Враховуючи, що своїми зусиллями правопорушення ОСОБА_2 усунути не вдалося ОСОБА_1 звернувся до суду, в якому просить: 1. Зобов`язати відповідача КП КМР Дніпропетровської області «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», в його присутності, забетонувати отвір з кухні квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 , у каналі системи вентиляції, через який вентилюється його туалет та квартира, та скласти акт; якщо суд вважає, що відповідач не зобов`язаний бетонувати отвір, то зобов`язати ОСОБА_2 , в його присутності та в присутності представника КП КМР Дніпропетровської області «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», забетонувати отвір з кухні квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 , у каналі системи вентиляції, а по закінченні зобов`язати представника КП КМР Дніпропетровської області «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» скласти відповідний акт. 2. Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити працівникам КП КМР Дніпропетровської області «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду» та йому доступ до кухні квартири при бетонуванні отвору та складенні акту та не перешкоджати відеозйомці процесу бетонування. 3. Зобов`язати відповідача надати йому копію акту, який буде складено після бетонування отвору. 4. Стягнути з співвідповідача на його користь 2 800 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано надати суду платіжний документ про сплату судового збору у розмірі 1 152 грн 60 коп.

09 вересня 2019 року апелянт надав Дніпровському апеляційному суду заяву про відвід судді Макарова М. О. з підстав постановлення останнім неправосудної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору. При цьому, доказів сплати судового збору в сумі 1 152 грн 60 коп. надано не було.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Макарова М. О. відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 липня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить судові рішення апеляційної інстанції скасувати, й передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Отже, касаційному оскарженню не підлягають ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки оскаржуване судове рішення про залишення апеляційної скарги без руху, не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Крім того, вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку, що подана касаційна скарга в частині оскарження ухвали апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги як неподаної не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 921 грн, то особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити 384 грн 20 коп.

Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання позову, визначено у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Як убачається зі змісту касаційної скарги ОСОБА_1 не погоджуються із ухвалою апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги як неподаної у справі за його позовом до КП Кам`янської міської ради Дніпропетровської області «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, оскільки вважав, що співвідповідач ОСОБА_2 своїми незаконними діями спричинила йому незручності, які мають бути усунуті КП Кам`янської міської ради Дніпропетровської області «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду».

Таким чином, заявник не звільнений від сплати судового збору як споживач за касаційне оскарження судового рішення апеляційної інстанції.

Ураховуючи характер спору заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 536 грн 80 коп. (768 грн. 40 коп.*200%).

З 01 жовтня 2019 року вступили у дію (в перехідному режимі на строк до 31 жовтня 2019 року) рахунки для зарахування податків, зборів та інших доходів до державного та місцевого бюджетів (у т.ч. судового збору) відповідно до стандартів IBAN.

З 01 листопада 2019 року застосування стандартів IBAN стане обов`язковим для клієнтів усіх банків України під час здійснення переказів коштів як у національній, так і в іноземних валютах, у тому числі під час транскордонних переказів. Тобто всі перекази будуть здійснюватися лише з використанням стандартів IBAN.

Інформація про нові реквізити для сплати судового збору зазначена на офіційному веб-сайті Верховного Суду та Державної казначейської служби України.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва за такими реквізитами: , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA7026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Кам`янської міської ради «Управляюча компанія по обслуговуванню житлового фонду», ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року про повернення апеляційної скарги як неподаної залишити без руху.

Надати для усунення вище зазначених недоліків строк до 29 листопада

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян