У Х В А Л А

08.04.2019 Справа №607/8150/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Ромазан В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Головного Управління ДФС України в Тернопільській області про становлення факту, що має юридичне значення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити факт нездійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 в період із 01.02.2008 р. по 11.12.2018 р.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що ОСОБА_1, із 22.01.2003 р. була зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності у відповідності до свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи виданого управлінням у справах торгівлі, побуту та реєстрації Тернопільської міської ради із видом діяльності - торгівля. До лютого 2008 р. ОСОБА_1 займалась підприємницькою діяльністю, а саме торгівля на ринку. В 2008 р. заявник останній раз отримала патент на здійснення підприємницької діяльності, щодо торгівлі на ринку на термін з 11.01.2008 р. по 31.03.2008 р., проте з 01.02.2008р. фактично діяльністю вже не займалась, що підтверджується листом ДФС України в Тернопільській області від 18.02.2019 р. в якому зазначається, що в період з третього, четвертого кварталу 2008р. по 2018 р. доходів не отримувала та звітності не подавала. Із 01.02.2008 р. прийнята на посаду техніка-інвентаризатора за строковим договором (наказ №13 від 28.01.2008р.) в Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації де і працює до сьогоднішнього дня. 11.12.2018 р. ОСОБА_1 подала заяву Державному реєстратору про закриття підприємницької діяльності, про що в реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб суб'єктів підприємницької діяльності зроблено відмітку про припинення підприємницької діяльності, що підтверджується описом державного реєстратора від 11.12.2018 р. Встановлення даного факту необхідно ОСОБА_1 у зв'язку із отриманням вимоги ГУ ДФС України у Тернопільській області про сплату боргу недоїмки від 12.11.2018 р. №Ф-5272-54 в розмірі 15819 грн. 54 коп. за здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Із змісту ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення факту щодо здійснення (нездійснення) підприємницької діяльності.

У ч.2 ст.315 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31.03.1995 року зі змінами, внесеними 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відносити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Із змісту поданої заяви вбачається спір ОСОБА_1 щодо оскарження вимоги ГУ ДФС України у Тернопільській області про сплату боргу недоїмки від 12.11.2018 р. №Ф-5272-54 в розмірі 15 819 грн. 54 коп. за здійснення підприємницької діяльності.

Таким чином, в даних правовідносинах вбачається спір про право з приводу здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1

У відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З цих підстав, суддя приходить до переконання, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 до Головного Управління ДФС України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 315, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 до Головного Управління ДФС України в Тернопільській області про становлення факту, що має юридичне значення .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан