Справа № 204/7424/18
Провадження № 2/204/270/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача Гринь К.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив суд:

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні його грошовими коштами та розблокувати карткові рахунки: номер НОМЕР_2 Золота картка «Універсальна», номер НОМЕР_3, відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я ОСОБА_1;

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» списати (анулювати) проценти, комісії та штрафні санкції, нараховані по картковому рахунку номер НОМЕР_2 Золота картка «Універсальна», відкритому на ім'я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1), за період з 18.06.2018 року по день винесення судового рішення;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20000 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, в тому числі 5000,00 грн. витрат на правову допомогу.

В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що він має у ПАТ КБ «Приватбанк» банківські картки: картка НОМЕР_2 Золота картка «Універсальна», Картка НОМЕР_3 Золота картка для виплат. 13.06.2018 р. на картку НОМЕР_3, що обслуговується ПАТ КБ «Приватбанк», відкриту на ім'я ОСОБА_1, було зараховано 2 грошові перекази на суму 330 грн. та 150 грн. Після цього, через декілька днів 18.06.2018 року позивач дізнався, що обидві картки - картка НОМЕР_2 Золота картка «Універсальна» та картка НОМЕР_3 Золота картка для виплат, відкриті на його ім'я, заблоковано, без будь - яких повідомлень банку. Через протиправні дії відповідача позивач був позбавлений можливості користуватись своїми власними грошовими коштами у загальній сумі 8121 грн., що знаходилися на рахунку, у тому числі своєю заробітною платнею, починаючи з 18.06.2018 року, тобто більше ніж 4 місяці. 17.08.2018 року ОСОБА_1 було подано заяву до ПАТ КБ «Приватбанк» на розблокування рахунків. Проте, письмової відповіді від відповідача позивач не отримав. Телефоном працівником банку позивачу було повідомлено про те, що перекази на картку 13.06.2018 року на загальну суму 480 грн. є незаконними. Банком виявлено, що вказані кошти є несанкціонованими з боку власника грошових коштів, а Овруцьким РВ НП України в Житомирській області прийнято від цього власника заяву - звернення (талон № 3622) та відкрито кримінальне провадження за вказаним фактом. Всі рахунки клієнта ОСОБА_1 у ПАТ КБ «Приватбанк» заблоковано на невизначений термін. 31.08.2018 року представником позивача - адвокатом Вороном А.І. було подано скарги до відповідача, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національного банку України з вимогами зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» невідкладно розблокувати всі рахунки, відкриті на ім'я клієнта ОСОБА_1 Листом-відповіддю від 16.09.2018 року, відповідач, розглянувши скаргу по суті, та не надавши їй будь-якої правової оцінки, формально відмовив у її задоволенні, посилаючись на банківську таємницю. Листом-відповіддю від 10.09.2018 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відмовила у задоволенні скарги, посилаючись на те, що здійснення заходів врегулювання відносин з ПАТ КБ «Приватбанк» виходить за межі її повноважень, та перенаправила скаргу для розгляду до Національного банку України. Листом-відповіддю від 21.09.2018 року Національний банк України зазначив, що органам державної влади забороняється будь-яким чином впливати на керівництво банку у ході виконання ним своїх службових обов'язків або втручатись у діяльність банку, ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх прав. Враховуючи те, що дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо блокування рахунків ОСОБА_1 є безпідставними, та порушують норми чинного законодавства, а також те, що звернення до контролюючих органів не дало результату, позивач вимушений звернутись до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Судом вірно встановлено найменування відповідача як Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви в повному обсязі, у зв'язку з її необґрунтованістю.

Вислухавши сторони, дослідивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв'язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» та має відкриті банківські картки - картка НОМЕР_2 Золота картка «Універсальна», Картка НОМЕР_3 Золота картка для виплат (арк.с.13).

Строк дії картки НОМЕР_2 Золота картка «Універсальна» до березня 2022 року. Заборгованість за карткою складає 15977 грн. 85коп. Обов'язковий платіж 2413 грн.77 коп. (арк.с.14, зворот).

Станом на 05.10.2018 року на картковому рахунку НОМЕР_3 зарплатна картка для виплат знаходились грошові кошти у сумі 8121 грн. 97 коп. (арк.с.14 зворот).

17.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до ПАТ "КБ "ПриватБанк" про розблокування всіх карткових рахунків (арк.с16).

Адвокатом Вороном А.І. в інтересах ОСОБА_1 подано скаргу до Національного банку України, Національної комісії, що здійснює регулювання ринків у сфері фінансових послуг, ПАТ КБ "ПриватБанк" на неправомірні дії ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо блокування рахунків (арк.с.23-24).

Відповідно до відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 10.09.2018 року, відповідно до якого здійснення заходів з врегулювання відносин з ПАТ КБ "ПриватБанк" виходить за межі повноважень Нацкомфінпослуг. Державне регулювання ринку банківських послуг та банківської діяльності здійснюється Національним банком України (арк.с.26).

З відповіді Національного банку України від 21.09.2018 року № 18-0007/51093 вбачається, що вирішення спорів, що виникають між банками та клієнтами, зобов'язання банків розблокувати рахунки клієнтів не відносяться до функцій Національного банку України. У разі, якщо особа вважає, що її права та інтереси порушено, за захистом порушених прав та інтересів може звернутися до суду (арк.с.27).

Згідно відповіді Овруцького відділення Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 18.09.2018 року № 10589/211/03-2018, в провадженні слідчого відділення Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 16.07.2018 року, зареєстрованої в ЖЄО № 3622, однак в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості з приводу того, що з картки потерпілого ОСОБА_4 на рахунок ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти в сумі 330 грн. та 150 грн. відповідно, однак надання будь-яких копій документів з кримінального провадження неможливе, ОСОБА_1 не є стороною кримінального провадження та не має передбаченого КПК України права одержувати копії процесуальних документів (арк.с.28).

Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» банком припинено обслуговування платіжної картки ОСОБА_5 на підставі п. 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг. Картки були заблоковані 18.07.2018 року (арк.с.58).

Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» підставою блокування рахунків ОСОБА_1 за НОМЕР_2, НОМЕР_3, був лист на електронну адресу АТ КБ «ПриватБанк» від АТ «Ощадбанк» від 18.07.2018 року відповідно до якого на рахунки клієнта були переведені кошти шахрайським шляхом в загальному розмірі 480 грн. До теперішнього часу жодного офіційного підтвердження щодо вчинення шахрайських дій з боку ОСОБА_1 до Банку не надходило, однак рахунки заблоковано більше ніж на 6 місяців. Відповідно до службової записки №Е.72.0.0.0/3-49 від 16.01.2019 року та нормам чинного законодавства, законні підстави для тримання рахунків ОСОБА_1 у АТ КБ «ПриватБанк» заблокованими, відсутні (арк.с.90-91).

Відповідно до роздруківки електронної системи контролю АТ КБ «ПриватБанк» 12 лютого 2019 року знято обмеження з рахунків ОСОБА_1 НОМЕР_2, НОМЕР_3. Обмеження з карт знято (арк.с.92).

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» були встановлені обмеження на зняття готівки з рахунків ОСОБА_1 НОМЕР_2, НОМЕР_3, які 12.02.2019 року були зняті, що в судовому засіданні підтверджено представником відповідача та визнано позивачем у справі, що згідно вимог ч.1 ст.82 ЦПК України є обставиною, яка не підлягає доказуванню, оскільки визнана учасником справи.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Згідно ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день входження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити проведення фінансової операції у разі, якщо така операція містить ознаки, передбачені ст.ст. 15 і 16 Закону, та зобов'язаний зупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодоодержувачем за нею є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції, і в той самий день повідомити про це спеціально уповноважений орган. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на строк до двох робочих днів.

Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення такої фінансової операції відповідно до частини першої цієї статті на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний невідкладно повідомити суб'єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до кримінально-процесуального законодавства.

Загальний строк зупинення проведення фінансової операції у випадках, передбачених ст.17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», не може перевищувати 30 робочих днів.

Банк поновлює проведення фінансових операцій на третій робочий день із дня зупинення фінансової операції в разі неотримання протягом строку, передбаченого частиною першою статті 17 Закону, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової(их) операції(ій).

Як встановлено в судовому засіданні, підтверджено письмовими матеріалами справи, наданими пояснення представника відповідача, та є обставиною, яка визнана позивачем, 12.02.2019 року знято обмеження з рахунків ОСОБА_1 НОМЕР_2, НОМЕР_3, однак, враховуючи, що на момент розгляду справи в суді картки позивача розблоковано, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод у користуванні грошовими коштами та розблокування карткових рахунків: номер НОМЕР_2 Золота картка «Універсальна», номер НОМЕР_3, відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я ОСОБА_1.

Що стосується іншої частини позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за Договором.

Відповідно до п. 1.1.3.2.14. Умов та правил банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій.

Таким чином, відповідно до зазначених пунктів Умов та правил банківських послуг, з якими позивач був ознайомлений, банком було заблоковано проведення клієнтом саме видаткових операцій, зокрема за карткою НОМЕР_2, однак відповідно до вказаних положень Умов та правил банківських послуг, позивач не був позбавлений можливості на проведення прибуткових операцій, тобто здійснювати платежі, направлені на погашення кредитної заборгованості. Однак, позивач, за період, вказаний ним у позовній заяві, а саме з 18.06.2018 року по 12.02.2019 року, заборгованість за кредитом перед банком не погашав, у зв'язку з чим, доказів правомірності своїх дій, щодо непогашення заборгованості, суду не надав, чим не виконав вимоги ст.81 ЦПК України, згідно якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому, вимога позивача про зобов'язання відповідача списати проценти, комісії та штрафні санкції, нараховані по картковому рахунку номер НОМЕР_2 Золота картка «Універсальна», відкритому на ім'я ОСОБА_1, за період з 18.06.2018 року по день винесення судового рішення, задоволенню не підлягає.

Вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 20000 грн., задоволенню не підлягає, у зв'язку з наступним.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України.

Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов'язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільним кодексом та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку про те, що чинним законодавством не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди у зв'язку із зупиненням банком видаткових операцій.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 20000 грн. задоволенню не підлягає, оскільки позивачем заявлена дану вимогу на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», але даний Закон передбачає право для споживача на відшкодування моральної шкоди, якщо остання спричинена внаслідок ушкодження життя чи здоров'я споживача наданням неякісного товару чи послуги; та укладені між сторонами договори про відкриття банківських рахунків також не передбачають відшкодування такої шкоди надавачем послуг.

Вимога позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. задоволенню також не підлягає у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Так, понесені позивачем витрати на правову допомогу по справі підтверджені позивачем належними доказами, а саме: договором про надання правової допомоги адвокатом від 30.08.2018 року, протоколом погодження адвокатського гонорару, АКТом приймання - передачі послуг по Договору про надання юридичної допомоги адвокатом від 30.08.2018 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 03 від 05.10.2018 року на суму 5000 грн., однак, у зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено в повному обсязі, вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу, задоволенню не підлягає (арк.с.17-20).

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, позивачем, не наведено жодної із зазначених вище підстав для задоволення заявлених позовних вимог, чим останній не виконав вимоги Закону. Інші посилання позивача є безпідставними, спростовуються наведеними обставинами, а докази, на які посилається останній, не ґрунтуються на законі.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсувати за рахунок держави, в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.526,530,629, 634, 1049, 1066, 1068, 1074 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 133, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, зобов'язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар