П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року місто Київ

справа № 369/14330/18

провадження №22-ц/824/11973/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Матвієнко Ю.О., Поливач Л.Д.,

сторони:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Київобленерго»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», подану адвокатом Бабичем Миколою Михайловичем,

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року, ухвалене у складі судді Пінкевич Н.С.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року позивач ПрАТ «Київобленерго» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 25 травня 2015 року між ПрАТ «Київобленерго» та ОСОБА_1 укладений Договір про користування електричною енергією за №200902082, за адресою споживання: АДРЕСА_1 , згідно з умовами якого, зокрема, споживач несе відповідальність за порушення вимог ПКЕЕН та умов договору; розкрадання електричної енергії, самовільне підключення до електромережі і споживання електричної енергії без приладів обліку; завдані енергопостачальнику збитки (пункт 20 договору).

Відповідно до п. 21 договору взаємовідносини сторін, не врегульовані договором, регламентуються ПКЕЕН та законодавством України. Згідно з п. 29 договору, цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення.

8 грудня 2017 року під час перевірки дотримання споживачами ПКЕЕ за адресою: АДРЕСА_1 (ТП -2702/25 кВА) працівниками ПрАТ «Київобленерго» у присутності ОСОБА_1 було виконано технічну перевірку засобу обліку електроенергії NP-06 № 10613493. Перевіркою встановлено, що засіб обліку електроенергії NP-06 № 10613493 не обліковує електроенергію по фазі «С» в повному обсязі. Під час проведення технічної перевірки приладу обліку з використанням навантажувального пристрою відповідачу було доведено факт відсутності обліку спожитої електроенергії по фазі «С». До мереж відповідача ОСОБА_1 приєднано газову автозаправочну станцію, живлення якої відбувалось по фазі «С». Результати перевірки зафіксовано Актом технічної перевірки № 365396 від 8 грудня 2018 року. Засіб обліку електроенергії NP-06 № 10613493 був знятий, опломбований в сейф-пакет № UA 00072351. На даний час засіб обліку електроенергії NP-06 № 10613493, як речовий доказ, зберігається в Києво-Святошинському районному підрозділі. Відповідач з висновком перевірки ознайомився та підписав Акт без зауважень, тому експертиза вказаного засобу обліку не проводилась.

В присутності відповідача ОСОБА_1 було складено Акт №К036590 про виявлене порушення ПКЕЕН, який був підписаний представниками ПрАТ «Київобленерго» та відповідачем. Перевіркою встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 порушив ПКЕЕ п.48, а саме недооблік електричної енергії по фазі «С» 100%. Навантаження газової заправочної станції відбувалось по фазі «с». Відповідач у п. 9 акту зазначив: «В лічильник не трогав, що не рахує по одній фазі не знав».

15 лютого 2018 року на засіданні комісії з розгляду Актів порушення ПКЕЕ Києво-Святошинського районного підрозділу, в присутності відповідача ОСОБА_1 розглянуто Акт про порушення №К036590 від 8 грудня 2017, про що було складено протокол №235. Комісією було прийнято рішення про нарахування недооблікованої, але використаної споживачем електроенергії, за період з 11 червня 2017 року по 8 грудня 2017 року відповідно до середньодобового споживання з дня відновлення розрахункового засобу обліку. Відповідач факт порушення ПКЕЕн не заперечував, але не був згоден із сумою нарахувань, тому підписати Протокол № 235 від 15 лютого 2018 року відмовився.

Протоколом №235 від 15 лютого 2018 року, розрахунок по Акту порушення № К 036590 від 8 грудня 2017 року, повідомлення про оплату за лютий 2018 року від 22 лютого 2018 року по Акту порушення ПКЕЕ №К036590 від 8 грудня 2017 року позивачем направлені відповідачу цінним листом через поштове відділення зв`язку 27 лютого 2018 року на адресу споживання:08161, село Гнатівка, вул. Старо-житомирська.

Оскільки майнова шкода в добровільному порядку відповідачем не відшкодована ПрАТ «Київобленерго», тому позивач просив на підставі ст..1166 ЦК України стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вартість електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією в сумі 17910, 48 грн. та понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 1762,00 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Київобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач ПрАТ «Київобленерго» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначає про те, що встановлені судом обставини не відповідають дійсності та суперечать матеріалам справи, судом першої інстанції порушені та неправильно застосовані норми матеріального права. Зокрема посилався на те, що суд першої інстанції до спірних правовідносин невірно застосував п.15 ПКЕЕН.

Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що постачання електроенергії за адресою позивача у АДРЕСА_1 здійснюється у відповідності до договору №200902082 від 25 травня 2015 року про користування електричною енергією, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Київобленерго» в подальшому назва змінена на ПрАТ «Київобленерго».

8 грудня 2017 року, під час перевірки дотримання споживачами ПКЕЕ за адресою: АДРЕСА_1 ( ТП -2702/25 кВА) працівниками ПрАТ «Київобленерго» у присутності ОСОБА_1 було виконано технічну перевірку засобу обліку електроенергії NP-06 № 10613493.

Перевіркою встановлено, що засіб обліку електроенергії NP-06 № 10613493 не обліковує електроенергію по фазі «С» в повному обсязі. Під час проведення технічної перевірки приладу обліку з використанням навантажувального пристрою відповідачу було доведено факт відсутності обліку спожитої електроенергії по фазі «С». До мереж відповідача ОСОБА_1 приєднано газову автозаправочну станцію, живлення якої відбувалось по фазі «С». Результати перевірки зафіксовано Актом технічної перевірки № 365396 від 8 грудня 2018 року.

Експертиза приладу обліку (електролічильника) відповідача ОСОБА_1 не проводилась.

Акт про порушення правил №К039590, складений 8 грудня 2017 року розглядався на засіданні комісії по розгляду актів про порушення правил у споживача 15 лютого 2018 року та був оформлений протоколом №235 від 15 лютого 2018 року (а.с. 11).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було дотримано положення п.15 ПКЕЕН, оскільки експертиза приладу обліку (електролічильника) відповідача проведена не була, а поняття технічної перевірки, про що був складений акт, на який посилається позивач як на доказ, що підтверджує результат неправильної роботи приладу обліку електричної енергії, що був установлений у відповідача, у розумінні ПКЕЕН не є тотожним з поняттям проведення експертизи засобу обліку. Також суд першої інстанції виходив із того, що перелічений у нормах ст..77 Закону України «Про ринок електричної енергії» та п.48 ПКЕЕН (що були чинні на момент виникнення спірних правовідносин) перелік порушень є вичерпним, а тому зазначена в акті про порушення обставина -«недооблік електричної енергії по фазі «С» 100%. Навантаження газової заправочної станції відбулося по фазі «С»»., у розумінні Закону, ПКЕЕН та договору не є порушенням. Крім того, суд дійшов висновку, що акт про порушення правил № К039590, який розглядався на засіданні комісії по розгляду актів про порушення правил у споживача, що відбулося 15 лютого 2018 року, відбувся з порушенням норм ПКЕЕН, а саме акт розглянутий з перевищенням встановленого у п.53 ПКЕЕН терміну його розгляду, а тому вважався недійсним та підлягав скасуванню. Протокол № 235 від 15 лютого 2018 року не містить інформації та посилань на пункти Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією. Суд також в своєму рішенні посилався на те, що порядок здійснення перерахунку обсягу та вартості спожитої електричної енергії побутовим споживачем у зв`язку з порушенням розрахункового обліку не з вини споживача, ПКЕЕН не передбачено.

Крім того, суд першої інстанції також виходив із того, що позивачем не доведено наявність вини у діях відповідача, більш того комісією позивача у протоколі № 235 зазначено, що порушення кваліфіковано як таке, що сталося без вини споживача, та вчинено відкритим способом, а тому підстав для покладення на відповідача відповідальності за завдану шкоду немає.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим обставинам та вимогам матеріального права, доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до викладення обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, висновки суду першої інстанції не спростовуються.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що діями відповідача позивачу заподіяна шкода, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст.1166 ЦК України.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдана не з її вини.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавала шкоди. Складовими елементами акту завдання шкоди є: а)протиправна поведінка особи; б)настання шкоди; в) причинний зв`язок між двома першими елементами; в) вина завдавача шкоди.

Відсутність вини відповідача як споживача електричної енергії не заперечується самим позивачем, про що також зазначено в протоколі № 235 засідання комісії про розгляду акту № 036590 від 8 грудня 2017 року.

Отже, відсутність в діях відповідача ОСОБА_1 вини звільняє останнього від відповідальності за заподіяну шкоду.

Зважаючи на те, що позивачем , в передбаченому ст..ст.12, 81 ЦПК України порядку, суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту неправильності роботи приладу обліку електричної енергії, що мав місце внаслідок неправомірних дій відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд першої інстанції безпідставно застосував у цій справі п.15 ПКЕЕН, оскільки відповідач як під час складання актів, так і на засіданні комісії не висловлював своєї незгоди щодо нестійкої роботи приладу обліку, а тому підстав для проведення експертизи виявлених порушено (недообліку електричної енергії) не було, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки відповідач заперечував своє втручання в роботу приладу обліку електричної енергії, про що зазначено в акті про порушення К № 036590 .

За таких обставин, за наявності заперечень відповідача щодо його втручання в роботу приладу обліку електричної енергії, та не проведення позивачем експертизи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про не дотримання позивачем вимог п.15 ПКЕЕН.

Саме по собі зазначення в акті про те, що навантаження газової заправочної станції відбулося по фазі «С», без доведеності неправомірних винних дій відповідача, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за завдану шкоду.

Інших доводів апеляційна скарга позивача не містить, зміст апеляційної скарги зводиться до викладення обставин, на які позивач посилався в позовній заяві, всім цим обставинам суд першої інстанції надав належну правову оцінку

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з`ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», подану адвокатом Бабичем Миколою Михайловичем,- залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 квітня 2019 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Ю.О. Матвієнко

Л.Д. Поливач