Провадження № 2-о/761/328/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Бордусенко Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку окремого провадження в приміщенні суду цивільну справу за заявою Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області, заінтересовані особи: ПАТ «Альфа- Банк», ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просив розкрити банківську таємницю щодо ФОП ОСОБА_1 , яка перебуває у володінні Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», а саме щодо обсягу та обігу коштів на р/р № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , (валюта рахунку - українська гривня) за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, із зазначенням дати та суми операцій, призначення платежів.

Подану заяву мотивує тим, що з метою виконання функцій, передбачених Податковим кодексом України, зокрема щодо дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи в Головному Управлінні ДФС у Чернівецькій області виникла необхідність в отриманні інформації щодо розрахункових рахунків ФОП ОСОБА_1 . Потреба в зазначеній інформації, обумовлюється тим, що в ході прийнятих заходів з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки, на підставі наказу № 841 від 04 квітня 2018 року, було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за адресою реєстрації - АДРЕСА_1 відсутній. Провести позапланову виїзну перевірку з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) не має можливості у зв`язку з відсутністю суб`єкта підприємницької діяльності за адресою реєстрації та неможливістю вручення наказу про проведення перевірки, а відповідно відсутністю первинних документів та відповідно документів податкового обліку. Ні підставі викладеного заявник звернувся із зазначеною заявою до суду.

В судовому засіданні представник заявника, заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Державної фіскальної служби України у Полтавській області перебуває ФОП ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами встановленого факту відсутності платника за місцезнаходженням було складено акти про неможливість проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю платника за місцезнаходженням від 17 квітня 2018 року № 460/16-31-13-11-52 та від 18 квітня 2018 року № 464/16-31-13-11-52.

Згідно інформаційних даних АІС «Податковий блок» ФОП ОСОБА_1 , для проведення розрахунків використовував наступні банківські рахунки: Публічного акціонерного товариства «Альфа банк» р/р № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (валюта рахунку - гривня).

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», до завдань органів державної податкової служби відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов`язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Статтею 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до ч. 1 якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: на письмову вимогу суду або за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону).

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Зазначені обмеження, у тому числі викладені в ч. 4 ст. 62 Закону, не стосуються випадків надання банком інформації, яка є банківською таємницею, за дозволом клієнта чи за рішенням (вимогою) суду.

Такий висновок узгоджується з п. 3.5 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267 та главою 12 ЦПК України, що містить вимоги до захисту, зберігання, використання та розкриття інформації, яка містить банківську таємницю (п. 5 ч. 1 ст. 348, п. 4 ч. 1 ст. 350 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.12 постанови від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Так, звертаючись до суду із заявою, Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області зазначило особу, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю - ФОП ОСОБА_1 найменування і місцезнаходження банку, що обслуговує цю юридичну особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; обґрунтувала необхідність та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, а також зазначила обсяги (межі розкриття) інформації, що містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до п.п. 20.1.5 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання.

Відсутність у справі рішення (наказу) керівника відповідного органу державної податкової служби про проведення документальної планової або позапланової, виїзної або невиїзної перевірки платника податку не є безумовною підставою для відмови в задоволенні заяви (за винятком випадків, коли за обставинами справи це є необхідним і є підставою заяви), оскільки ці документи, як докази у справі, оцінюються судом за правилами ст. 89 ЦПК України поряд з іншими наданими суду доказами. Необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок, згідно з процедурою, визначеною главою 8 Податкового кодексу України. У цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці (п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» № 10 від 30 вересня 2011 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 76, 81, 229, 259, 259, 263, 264, 273, 293, 294, 347-353 ЦПК України; ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»; ст.ст. 20, 78 ПК України; ст.ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Головного управління Державної фіскальної служби України у Полтавській області, заінтересовані особи: ПАТ «Альфа- Банк», ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю - задовольнити у повному обсязі.

Розкрити Головному управлінню Державної фіскальної служби України у Полтавській області банківську таємницю щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (іпн - НОМЕР_3 ), яка перебуває у володінні Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», а саме щодо обсягу та обігу грошових коштів на р/р № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , (валюта рахунку - українська гривня) за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року, із зазначенням дати та суми операцій, призначення платежів.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Реквізити учасників справи:

Головне управління ДФС у Полтавській області, місцезнаходження: 36014, м.Полтава, вул.Європейська, 4, код ЄДРПОУ - 39461639,

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», адреса місцезнаходження - 01001, м.Київ, вул.Десятинна, 4/6, код ЄДРПОУ - 23494714,

ОСОБА_1 , адреса місце проживання - АДРЕСА_1 , іпн - НОМЕР_3 .

Суддя: