Справа № 350/874/17
Номер провадження 4-с/350/2/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Француза І.Г. та дії старшого державного виконавця Рожнятівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Вагилевича В.М., про передачу виконавчого провадження №5657900, суд-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії заступника начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Француза І.Г. про передачу виконавчого провадження №5657900, дії старшого державного виконавця Рожнятівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Вагилевича В.М.

В обґрунтування своїх вимог скаржниця зіслалася на те, що рішенням Рожнятівського районного суду від 06.02.2018 року ухваленого за результатом розгляду цивільної справи №350/874/17 її зобов`язано знести самочинно збудовані об`єкти нерухомості, а саме добудову до існуючого магазину та паркан, площа забудови яких в загальному складає 0,083 га, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0101 га. по АДРЕСА_1 .

На даний момент рішення перебуває на виконанні в Рожнятівському районному ВДВС.

14 березня 2019 року заступником начальника управління ДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області Французом І.Г. винесено постанову про передачу на виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області матеріали виконавчого провадження №56457900.

Постановою старшого державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС Вагилевича передано виконавчий лист №350/874/17 до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області.

Скаржниця вважає, що передача виконавчого провадження на виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області може відбуватись тільки у випадках передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та інструкції з організації примусового виконання рішень на підставі вмотивованої постанови начальника управління державної виконавчої служби. А тому вважає, що постанова про передачу виконавчого провадження на виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області могла бути винесена виключно начальником управління ДВС в Івано-Франківській області, при цьому в тексті постанови мали бути наведені аргументовані мотиви її прийняття, а не тільки посилання на норми закону. В даному випадку вважає, що постанова нормам законодавства не відповідає, оскільки її прийнято заступником начальника управління ДВС в Івано-Франківській області, а не начальником, а в тексті постанови відсутні посилання на обставини, що обумовили передачу виконавчого провадження.

Також допущено порушення і при прийняті постанови про передачу виконавчого листа №350/874/17 до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області старшим державним виконавцем Рожнятівського районного відділу ДВС Вагилевичем В.М.

Як вбачається з тексту самої Постанови державний виконавець замість передачі матеріалів виконавчого провадження передав до відділу примусового виконання рішень тільки виконавчий лист 36350/874/17.

Скаржниця в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановлепному законом порядку.

Представник Рожнятівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області також не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Оскільки за положенням ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду скарги не перешкоджають її розгляду, то суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності осіб, які не з`явилися.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України, яка кореспондується зі ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 та п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З огляду на вищенаведене, скаргу належить вирішувати Рожнятівським районим судом.

Судом встановлено, що 22 травня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №56457900 з приводу виконання рішення Рожнятівського районного суду №350/874/17 від 06.02.2018 року, яким ОСОБА_1 зобов`язано знести самочинно збудовані об`єкти нерухомості, а саме добудову до існуючого магазину та паркан, площа забудови яких в загальному складає 0,083 га, що розташовані на земельній ділянці площею 0,0101 га по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.ст.124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на виконавчу службу.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону). Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Законом.

Законодавством України на державного виконавця покладається обов`язок вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження. Виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, окрім іншого, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення (п.2 ч.1 ст.47 Закону).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.18 своєї постанови № 6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснив, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

14 березня 2019 року заступником начальника управління ДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області Французом І.Г. винесено постанову про передачу на виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області матеріали виконавчого провадження №56457900.

Постановою старшого державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС Вагилевича передано виконавчий лист №350/874/17 до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області.

Разом з тим, у п. 1 Розділі V Інструкції у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 7 розділу ІІІ цієї Інструкції, передача виконавчого документа від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби здійснюється на підставі письмового доручення начальника цього відділу.

Питання про передачу виконавчого документа іншому органу державної виконавчої служби вирішується начальником органу державної виконавчої служби вищого рівня (про передачу виконавчого документа з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - директором цього Департаменту), про що виноситься відповідна постанова (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 6 цього розділу).

За п. 6 Розділу V Інструкції виконавчого провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби; утворення виконавчої групи при кількох органах державної виконавчої служби; якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися (п. 7 Розділу V Інструкції) до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, інших органів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби.

Пунктом 7 Розділу 5 Інструкції імперативно встановлено, що передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися:

у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 розділу Інструкції, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження;

до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, інших органів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби;

до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, відділів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника управління державної виконавчої служби щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби.

Частиною 2 статті 19 Конституції України чітко встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи положення чинного законодавства України з питань примусового виконання судових рішень і рішень інших органів в частині передачі виконавчих проваджень, суд прийшов до висновку, що до повноважень начальника управління державної виконавчої служби належить виключно вирішення питання про передачу виконавчих проваджень до відділу примусового виконання рішень (п. 7 Розділу 5 Інструкції).

В свою чергу, до компетенції останнього не належить вирішення питання щодо передачі виконавчого провадження з відділу примусового виконання рішень до інших органів державної виконавчої служби, оскільки це прямо не передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, постанова заступника начальника управління ГТУ юстиції в Івано-Франківській області Француза І.Г. про передачу виконавчого провадження від 14.03.2019 винесена за відсутності належних у посадової особи на те повноважень, на підставі якої була винесена постанова старшого державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС Вагилевича В.М. від 15.03.2019, яка також не відповідає вимогам вищенаведеним нормам, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги.

На підставі ст.ст.450-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника управління ГТУ юстиції в Івано-Франківській області Француза І.Г. від 14.03.2019 про передачу на виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області матеріали виконавчого провадження № 56457900.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС Вагилевича В.М. від 15.03.2019 про передачу виконавчого листа № 350/874/17 до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії тексту цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Рожнятівський районний суд до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя: