Справа № 645/887/19
Провадження № 2/645/975/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2019 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі судових засідань - Проневич Д.О., представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідачів - ОСОБА_3 ,

третя особа - не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, третя особа: приватний нотаріус ХМНО Товстолужська Оксана Володимирівна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_6 . На час відкриття спадщини до кола спадкоємців ОСОБА_6 за законом входили: син ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 та чоловік ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини усі були зареєстровані у спірному будинку. 30.06.2017 р. сторони справи звернулися до приватного нотаріуса ХМНО Товстолужською О.В., якою було заведено спадкову справу №22/2017. Однак, в день заведення спадкової справи нотаріусом, відповідач ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовитися на його користь від спадкування за законом, для того, щоб нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину не на трьох спадкоємців по 1/3 частині, а тільки на одного відповідача, оскільки це потребує менших фінансових витрат на оформлення документів. В той же час, він пообіцяв їм, що після оформлення на нього спадщини він здійснить продаж спірного житлового будинку, а кошти від продажу поділить між усіма спадкоємцями. Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача, яка була написана ним особисто в день заведення нотаріусом спадкової справи, відповідно до якої відповідач зобов`язався після продажу житлового будинку передати 50% отриманих від продажу коштів позивачу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Таким чином, 30.06.2019 року позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодились з пропозицією відповідача та подали нотаріусу заяви, відповідно до яких вони відмовились від прийняття спадщини за законом на користь відповідача ОСОБА_2 . Однак, як з`ясувалось пізніше, померла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на випадок своєї смерті зробила в нотаріальній конторі заповіт, відповідно до якого заповідала житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частинах своїм синам - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а відповідачу взагалі нічого не заповідала. Про існування вказаного заповіту позивач дізнався лише у грудні 2018 року, заповіт був захований в одну з книг, які позивачу його мати за життя передавала на зберігання, оскільки на той час у зв`язку конфліктами в сім`ї вона тимчасово поїхала від відповідача та проживала окремо. Дізнавшись про існування заповіту, позивач звернувся до відповідача щодо надання пояснень з цих питань, проте відповідач не визнав існування заповіту та сказав, що спірний будинок він продавати не буде, у зв`язку з чим позивач не отримає ані спадщини, ані грошових коштів від продажу спадщини. 28.12.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Товстолужської О.В. та надав їй вказаний заповіт для огляду, після чого з`ясувалось, що на час заведення спадкової справи (30.06.2017 р.), під час здійснення перевірки наявності заповіту нотаріус Товстолужська О.В.

вводила ім`я спадкодавця « ОСОБА_6 » (як у свідоцтві про смерть), тоді як в заповіті та реєстрі заповітів ім`я спадкодавця вказано як « ОСОБА_6 », тому нотаріус помилково надала інформацію спадкоємцям про відсутність заповітів від імені матері позивача. У зв`язку з вищевикладеними обставинами, 24.01.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Товстолужської О.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 . Однак 24.01.2019 року позивач отримав відмову приватного нотаріуса Товстолужської О.В. у видачі йому свідоцтва про спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що він відповідно до поданої заяви від 30.06.2017 р. відмовився від спадщини на користь ОСОБА_2

Просить суд визнати за позивачем право власності на 5/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.03.2019 р. від відповідача - ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина та 30.06.2017 р. приватним нотаріусом Товстолужською О. В. було заведено спадкову справу. Також 30.06.2017 р. позивач та ОСОБА_5 відмовились від належних їм часток у спадщині на його користь, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори про відмову від спадщини. Зміст заяви від 30.06.2017 р. свідчить про те, що позивач відмовляється від спадщини на його користь як за законом, так і за заповітом. Вважає, що ОСОБА_4 свідомо вчинив вище зазначену дію на протязі шести місяців із дня відкриття спадщини, і його позиція щодо не прийняття спадщини не змінювалась на протязі цього ж строку.

Зазначає, що йому та його сину ОСОБА_5 не було відомо, що ОСОБА_6 склала якийсь заповіт, чи будь-який інший документ, який би свідчив про розпоряджання нею своїм майном, а ОСОБА_4 знав про наявність заповіту, мав його примірник у себе на руках, і як результат свідомо відмовився від прийняття спадщини. У зв`язку з чим просить суд, відмовити ОСОБА_4 в визнанні права власності на 5/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

09.04.2019 р. від ОСОБА_5 надійшли пояснення на позовну заяву, відповідно до якого він позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його та позивача матір ОСОБА_6 , яка була дружиною відповідача ОСОБА_2 , і після її смерті відкрилась спадщина. 30.06.2017 р. приватним нотаріусом Товстолужською О. В. було заведено спадкову справу за № 22/2017. Він та позивач відмовились від належних їм часток спадщини на користь ОСОБА_2 , шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, відповідно до положень ч. 1, ст. 1273 ЦК України. Його відмова та відмова брата від спадщини були безумовними та беззастережними. Вказує, що він вчинив вище зазначене свідомо, його брат також. Батьки в період спільного життя у шлюбі жили в любові та злагоді, останній період життя матері батько створив умови по її догляду, ОСОБА_4 участі по догляду за матір`ю не приймав. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що відповідач ОСОБА_2 має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті дружини, оскільки досяг пенсійного віку, тому позивач просить суд визнати за ним право власності на 5/12 частин спірного будинку, з вирахуванням обов`язкової частки (1/2 - 1/3:2). Позивач при поданні заяви про відмову від спадщини мав на увазі лише спадщину за законом, від спадщини за заповітом він не відмовлявся. Розбіжності у написанні в заповіті імені спадкодавця ( ОСОБА_6 / ОСОБА_6 ), а також у прізвищі спадкоємця (ОСОБА_4 / ОСОБА_4) вважає несуттєвими, оскільки справжність або дійсність заповіту ніким не оспорюється.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, надавши пояснення, вказані у його відзиві на позовну заяву. Крім

того, пояснив, що насправді спірний будинок був придбаний на його кошти, оскільки в той час (1982 р.) він працював директором вагону-ресторану і вже проживав однією сім`єю з померлою, тому вони вирішили оформити будинок на її ім`я.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за його відсутністю. (а.с.48)

Представник відповідачів - ОСОБА_3 проти позову заперечував в повному обсязі.

Третя особа: приватний нотаріус ХМНО Товстолужська О.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутністю.

За таких обставин суд вважає можливим проведення судового розгляду у відсутність відповідача та третьої особи, які не з`явились, та ухвалити рішення у справі на підставі наданих суду доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2 , представника відповідачів, дослідивши надані документи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.16)

20.05.1983 р. ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , та змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.17).

ОСОБА_5 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що ніким не оспорюється.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Сторони зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відмітками у їх паспортах громадянина України та також не оспорюється (а.с.19, 88-93).

За інформацією КП «ХМБТІ» від 26.03.2019 р., житловий будинок з надвірними будівлями за вказаною адресою зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.1982 р. (а.с.41).

З матеріалів спадкової справи № 22/2017, заведеної після смерті ОСОБА_6 , копія якої надана суду, вбачається, що 03.08.2000 р. ОСОБА_6 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої ХДНК Зінченко Р.П., яким на випадок своєї смерті заповіла належне їй на праві особистої власності жилий будинок з надвірними будівлям, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рівних частинах кожному з синів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.96).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №48255264 від 30.06.2018 р., інформація про заповіти від імені ОСОБА_6 відсутня. (а.с.86)

Матеріали спадкової справи також містять заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відмову від належної кожному з них частин у спадщини після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь чоловіка спадкодавиці ОСОБА_2 , а також заяву ОСОБА_2 про прийняття спадщини (а.с.81, 82, 83)

24.01.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Товстолужської О.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_6 (а.с.13)

Відповідно до листа від 24.01.2019 р. №29/02-14 ГТУЮ ХМНО приватного нотаріуса Товстолужської О.В., нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до вимог ч.5 статті 1273, ч.6 статті 1273 ЦК України (а.с.14).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Крім того, статтею 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно ст.1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивач заявив вимогу про визнання право власності в порядку спадкування за заповітом, складеним ОСОБА_6 , тобто особою, ім`я якої відрізняється від імені померлої ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_4 , тобто особи, прізвище якої відрізняється від прізвища позивача, проте не заявив вимогу, якою вказані розбіжності були б усунуті, суд вважає, що наразі відсутні підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом, належність, допустимість та достовірність якого викликає сумнів, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в будь-якому випадку через недоведеність права позивача на спадкування за заповітом ОСОБА_6 , питання щодо дійсності відмови позивача від спадщини після смерті ОСОБА_6 судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В :

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через Фрунзенський районний суд м. Харкова до Харківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з для отримання копії цього рішення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_4 , місцепроживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_5 , місцепроживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_6 , місцепроживання: АДРЕСА_1 ;

Повний текст рішення складено 31.10.2019 року

Суддя: