Справа №498/657/19
Провадження по справі №2/498/344/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року смт. Велика Михайлівка Одеської області

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області- Чернецька Н.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа відділ державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції, про зняття арешту,

В С Т А Н О В И Л А:

22.08.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа відділ державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції, про зняття арешту, в якому просить зняти арешт зі всього майна, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції Лемак В.В. (не діє) про арешт всього нерухомого майна боржника від 14.11.2012 року в межах виконавчого провадження №35249483 щодо примусового виконання виконавчого листа №2/1508/184/2012 виданого Великомихайлівським районним судом Одеської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 35385,62грн.

Ухвалою від 27 серпня 2019 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху та направлено позивачу для виправлення недоліків позову, у зв`язку з тим, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Відповідно до статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання. За положеннями статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому проваджені є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична особа або юридична особа, визначена виконавчим документом, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. З наведених норм слідує, що до суду може звернутися особа, яка вважає себе власником майна на яке накладено арешт і вказана особа не є учасником виконавчого провадження. З позовної заяви вбачається, що позивач є стороною виконавчого провадження, а саме боржником і в силу наведених вище правових норм наділений відповідними правами та обов`язками у виконавчому провадженні. Права сторін виконавчого провадження передбачені статтею 19 Закону, зокрема оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.7 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Пункт 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» регламентує, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Відповідно до ст. 447 ЦПК України (розділ VII ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Таким чином, власник майна, на яке накладено арешт, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту у випадку, якщо не є стороною виконавчого провадження. Якщо ж арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Крім того, в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів звернення до відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції з заявою про зняття арешту та відмови Відділу.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 вересня 2019 року позивачем було отримано копію даної ухвали, про що свідчить його особистий підпис.

Отже у встановлений законом строк позивач вимоги суду не виконав, недоліки не усунув.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, враховуючи розумність строків розгляду цивільної справи, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа відділ державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції, про зняття арешту вважати неподаною та повернути позивачу, згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, роз`яснивши позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

У Х В А Л И ЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа відділ державної виконавчої служби Великомихайлівського районного управління юстиції, про зняття арешту, вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.С.Чернецька