Справа № 305/1416/19
Провадження по справі 2/305/595/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Біроваш О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження, цивільну справу запозовом ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Верхньоводянська сільська рада Рахівського району Закарпатської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору дарування від 05 березня 2015 року, позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В цьому будинку з 19.09.2014 зареєстрований відповідач - ОСОБА_3 . Більше двох років, відповідач в зазначеному житловому будинку не проживає та ним не користується. Договору житлового найму між позивачем, як власником нерухомого майна та відповідачем не укладалося. Знятися з реєстрації місця проживання відповідач в добровільному порядку відмовляється, а свою відмову взагалі нічим не аргументує. У зв`язку із реєстрацією відповідача ОСОБА_3 у належному позивачу на праві приватної власності житлового будинку, порушується її право приватної власності на саме житло, як на власність, так і на право її вільного та безперешкодного використання, володіння та розпорядження за цільовим призначенням. Відповідач, ОСОБА_3 , членом сім`ї позивача не являється. На підставі наведеного, просила винести рішення, за яким визнати ОСОБА_3 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 . Стягнути з відповідача судові витрати, які складаються зі сплати судового збору - 768,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу - 3338,40 гривень.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 05.08.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі Верхньоводянську сільську раду Рахівського району Закарпатської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Рахівського районного суду від 03.09.2019, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають. Просили стягнути з відповідача судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в сумі 768,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3338,40 гривень.

Відповідач, ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подавав.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце рознгляду справи повідомлялися належним чином, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд, приходить до наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право власності позивача ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , в цілій частині, стверджується договором дарування від 05.03.2015 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №34562741 від 05.03.2015.

У відповідності до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року (з останніми змінами від 25.05.1998 року) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Так, наразі у житловому будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований відповідач, ОСОБА_3 , що стверджується копією будинкової книги.

При цьому, відповідач, ОСОБА_3 ,більше двох років не проживає за місцем своєї реєстрації. Вказана обставина стверджена актом обстеження матеріально-побутових умов від 02.07.2019

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що у відповідача відсутні будь-які правові підстави для проживання чи реєстрації у вище зазначеному будинку.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" в ч.5 ст.3 визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. При цьому, формальна наявність реєстрації місця проживання не є підставою для збереження права користування жилим приміщенням.

Частиною 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з ч.1,2 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. З цих норм вбачається, що, по-перше, саме власник визначає коло осіб, які будуть користуватися належним йому жилим приміщенням, а по-друге, право користуванням жилим приміщенням мають члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач довів, що з відповідачем, договору найму житла не укладала, членом сім`ї позивача, відповідач ОСОБА_3 , не являється, за місцем своєї реєстрації відповідач не проживає більше двох років.

Поряд з цим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано, за таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що наведені в позовній заяві обставини на підтвердження позовних вимог є доведеними, тому позов слід задовольнити у повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до ст.ст 137,141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь позивача судові витрати по справі, які підтверджені документально, а саме, 768,40 гривень судового збору, сплачених позивачем при зверненні з позовом до суду та 3338,40 витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 263-265, 273, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4106,80 (чотири тисячі сто шість) гривень 80 копійок понесених судових витрат.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Відповідач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Верхньоводянська сільська рада Рахівського району Закарпатської області, місцезнаходження: с. Верхнє Водяне, вул. Центральна, буд.10, Рахівського району, Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма у часниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті, чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Повне судове рішення складено 29 жовтня 2019 року.

Головуюча: Марусяк М.О.