УХВАЛА

"30" жовтня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

при секретарі Черниш О.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Філіппова Олександра Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_2 ), третя особа ОСОБА_3 (місцеперебування: АДРЕСА_3 ) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Філіппов О.В. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 177458,75 грн., та судовий збір в розмірі 1774,59 грн. посилаючись на те, що вказана шкода була завдану позивачу в результаті ДТП, що мало місце 15.06.2017 року з провини відповідача.

Ухвалою судді від 21.10.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача також звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ј частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , посилаючись на те, що оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодовує нанесені збитки, а тому є підстави вважати, що відповідач намагатиметься відчужити належне йому майно. Як доказ вказаного представника позивача посилається на претензію, яка спрямовувалась відповідача, була отримана ним, та залишена без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Доказів на підтвердження заявлених вимог до заяви про забезпечення позову представником позивача до суду надано не було, а лише посилається на письмову претензію, яка спрямовувалась відповідачу з вимогою про відшкодування коштів та була ним отримана, але залишилась не виконаною, що не є підставою вважати, що відповідач в подальшому буде намагатись відчужити належне йому майно.

До суду надано інформаційну довідку від 24.10.2019 року, з якої вбачається, що житловий будинок літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , з розміром частки 1, тобто вказане домоволодіння належить останнім на праві спільної сумісної власності без визначення часток, що унеможливлює суд самостійно виділити ј частку з вказаного майна, та накласти арешт на дану частину, а накладення арешту на ціле домоволодіння призведе до порушення прав інших осіб, які не є учасниками даної цивільної справи.

З урахуванням викладеного, у суду не має підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_7 про вжиття заходів забезпечення позову, а тому суд відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Філіппова Олександра Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_2 ), третя особа ОСОБА_3 (місцеперебування: АДРЕСА_3 ) про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд протягом 15 діб.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Г.А. Зуб