печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Григоренко І.В.,

при секретарі судових засідань Зайцевій Ю.О.,

за участю:

представника стягувача: не з`явився,

боржника: не з`явився,

державного виконавця: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчих провадженнях по примусовому виконанню рішень Печерського районного суду м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на дії Державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Державний виконавець) у виконавчому провадженні № 51037326 по примусовому виконанню рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 6» (далі - стягувач, ТОВ «Рада 6») до ОСОБА_1 (далі - боржник, ОСОБА_1 ) про відповідальність за невиконання грошового зобов`язання за рішенням суду, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника виконавчого провадження № 54852841, ухвалену Стеценко Н.В., головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції від 16.11.2017 року; зобов`язати Стеценко Н.В. , головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції, вчинити дії із завершенням добровільного виконання ним 05.08.2016 року виконавчого провадження № 52160426; зобов`язати Стеценко Н.В. , головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції вчинити дії з призупиненням виконавчого провадження № 54917734 до розгляду ВССУ касаційної скарги по суті.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства Державним виконавцем не було зупинено виконавче провадження на час оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року в касаційному порядку, не закінчено виконавче провадження у зв`язку із добровільним виконанням боржником, а також винесено постанову про опис та арешт майна боржника у відсутність боржника з порушенням закону.

17.04.2019 року розгляд скарги не відбувся та справу було знято зі складу у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному, справу призначено до розгляду на 19.11.2019 року.

18.04.2019 року на адресу суду від Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшов відзив на скаргу в якому останній просив у задоволені скарги відмовити, оскільки на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року було відкрито виконавче провадження, копія постанови направлена боржнику, проте ні до моменту відкриття виконавчого провадження, ні у семиденний строк боржник добровільно рішення суду не виконав. 11.01.2018 року від ТОВ «Рада 6» надійшла довідка про часткову сплату боргу ОСОБА_1 на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року, відтак, головним державним виконавцем Стеценко Н.В. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 868,49 грн. та витрат виконавчого провадження у розмірі 251,00 грн., копію якої було направлено боржнику. Тобто, державний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

В судове засідання 18.11.2019 року учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд ухвалив розглядати скаргу у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві також перебував виконавчий лист № 757/26749/13-ц, виданий Печерським районним судом м. Києва 11.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 6» 8 684,82 грн. за яким постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хільченко Р.В. від 20.05.2016 року було відкрито виконавче провадження № 510373326 та встановлено боржнику строк для добровільного виконання до 27.05.2016 року.

09.08.206 року на адресу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшов лист ОСОБА_1 , яким останній повідомив про виконання постанови про відкриття виконавчого провадження № 510373326 від 20.05.2016 року та направив копію платіжного доручення про сплату боргу на суму 8 864,82 від 04.08.2016 року.

Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хільченко Р.В. від 07.09.2016 року виконавче провадження № 510373326 по примусовому виконанню виконавчого листа № 757/26749/13-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 11.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 6» 8 684,82 грн., об`єднано з іншими виконавчим провадженням у зведене провадження № 52160426.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.06.2017 року та постановою Верховного Суду від 12.12.2018 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 6» інфляційні витрати в розмірі 2 400,95 грн., три проценти річних в розмірі 320,46 грн. та судові витрати в розмірі 1 378,00 грн.

11.07.2017 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 757/25882/16-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 6».

Постановою головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Наталії Василівни від 03.11.2017 року виконавче провадження № 54917734 з примусового виконання виконавчого листа № 757/25882/16-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 11.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 6» 4 099,41 грн. було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 54852846.

16.11.2017 року державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Наталією Василівною винесено постанову про опис та арешт майна боржника при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 54852846.

Згідно довідки ТОВ «Рада 6» від 07.12.2017 року № 07-0173, останнім 05.08.2016 року було одержано від ОСОБА_1 8 684,82 грн. в якості часткової сплати боргу за виконавчим листом № 757/25882/16-ц у виконавчому провадженні № 510373326, що входить до зведеного виконавчого провадження № 54852846.

Постановами старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новікова О.С. від 17.01.2018 року з ОСОБА_1 на користь Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві стягнуто виконавчий збір у розмірі 868,49 грн. та витрати виконавчого провадження у розмірі 251,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Новікова О.С. від 29.03.2018 року виконавче провадження № 510373326 по примусовому виконанню виконавчого листа № 757/26749/13-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 11.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 6» 8 684,82 грн., закінчено.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до п. 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України N 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за N 489/208028, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Відповідно до ст.. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Як визначено у ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України N 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за N 489/208028, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Як визначено у ст.. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження. Перешкоджання вчиненню виконавцем дій, пов`язаних із зверненням стягнення на майно (кошти) боржника, порушення заборони виконавця розпоряджатися або користуватися майном (коштами), на яке накладено арешт, а також інші незаконні дії щодо арештованого майна (коштів) тягнуть відповідальність, установлену законом.

Згідно п. 10 та п. 24 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України N 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за N 489/208028, постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові. У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Отже, з метою виконання рішення суду державний виконавець під час винесення постанови про опис та арешт майна боржника діяв в межах наданих йому повноважень. Опис та арешт здійснено в присутності представника стягувача та двох понятих за відсутності боржника, що відповідає нормам чинного законодавства.

Більш того, як встановлено у ст.. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Відтак, всі матеріали виконавчого провадження, в тому числі, повідомлення та постанова про опис та накладення арешту направляються боржнику простою кореспонденцією за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як зазначає сам боржник у скарзі, він одержав вимогу державного виконавця про надання доступу до належного йому паркомісця для проведення виконавчих дій, так само, як і постанову про опис та арешт майна боржника від 16.11.2017 року у виконавчому провадженні № 54852846.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що постанова про опис та арешт майна боржника від 16.11.2017 року відповідає вимогам чинного законодавства та правові підстави для її скасування відсутні.

Як визначено у п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерстві юстиції України N 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за N 489/208028, витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону.

Так, виконавче провадження № 510373326 про примусове виконання виконавчого листа № 757/26749/13-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва 11.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 6» 8 684,82 грн., відкрито 20.05.2016 року та боржнику встановлено строк для добровільного виконання до 27.05.2016 року.

Проте, ОСОБА_1 сплатив частину боргу в розмірі 8 864,82 грн. 04.08.2016 року, тобто після відкриття виконавчого провадження № 510373326, про що він сам зазначає у листі на адресу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, та після закінчення строку на добровільне виконання. Тобто, боржником сплачено суму боргу в процесі примусового виконання виконавчого документа.

Зважаючи на такі обставини, державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 510373326 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналізуючи викладене, державним виконавцем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 510373326 від 29.03.2018 року та постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення з боржника витрат в виконавчого провадження від 17.01.2018 року, копії яких були направлені сторонам виконавчого провадження - ТОВ «Рада 6» та ОСОБА_1 .

Відтак, правові підстави для зобов`язання головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Стеценко Н.В. вчинити дії із завершення добровільно виконаного боржником 05.08.2016 року виконавчого провадження № 52160426 до якого об`єднано виконавче провадження № 510373326 відсутні.

Як визначено у ст.. 34 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 17.02.2017 року, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу; 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; 4) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника); 5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону; 6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 7) включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом шостим пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону; 8) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; 9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 10) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); 11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Разом з тим, наведена норма закону не містить обов`язку державного виконавця зупинити виконавче провадження у зв`язку із оскарженням судового рішення в касаційному порядку, а зазначений перелік є вичерпним. Належним чином засвідченої копії ухвали суду про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа боржником ні державному виконавцю, ні суду не надано

За таких обставин, правові підстави для зобов`язання державного виконавця вчинити дії з призупиненням виконавчого провадження № 54917734 до розгляду ВССУ касаційної скарги по суті відсутні.

Враховуючи вказані положення закону та даючи юридичну оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що оскаржувані рішення, дії та бездіяльність державних виконавців Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві були прийняті та вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право боржника не було порушено.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи викладене, скарга ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 10, 18, 27, 28, 30, 34, 39, 42, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_1 на дії Державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчих провадженнях по примусовому виконанню рішень Печерського районного суду м. Києва - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 28.11.2019 року.

Суддя І.В. Григоренко