ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/457/19 Справа № 206/3293/18 Суддя у 1-й інстанції - Кушнірчук Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради,

на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

В червені 2018 року до Самарського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири - задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради (місцезнаходження м. Дніпро, вул. Агнії Барто, буд. 19 ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 27509,00 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 гривень, витрати пов'язані з підготовкою справи до розгляду у розмірі 1500,00 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради просить рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2018 року скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири - відмовити в повному обсязі.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2018 року просить залишити апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2018 року по справі № 206/3293/18 без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 12 січня 2011 року та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.14-15,18).

Актом комісії Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради від 16 квітня 2018 року встановлено, що 11 квітня 2018 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1. Причиною залиття зазначено: прорив трубопроводу системи ЦО на технічному поверсі при проведенні гідравлічних випробувань ПД ТЕС 11.04.2018 року (а.с.23).

Згідно наданого позивачем звіту про оцінку матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщення житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття за адресою: АДРЕСА_1, ймовірна вартість матеріального збитку за результатами оцінки складає 27509,00 гривень, без ПДВ (а.с.30-59).

Згідно рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.10.2016 року № 486 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків» управителем багатоквартирних будинків в Самарському районі м. Дніпрі призначено Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради (а.с.80-81).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов'язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил.

Згідно додатку № 4 вказаних правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії. Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир.

Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. В такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися та зазначити причини такої відмови.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Факт залиття належної позивачу квартири з вини відповідача та розмір завданої шкоди підтверджено актом про залиття від 16 квітня 2018 року та звітом про оцінку матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщення житлової квартири від 21 травня 2018 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що відповідальність за належний технічний стан мереж центрального опалення (забезпечення обігріву всіх приміщень) несе саме балансоутримувач та доведеним є факт заподіяння позивачу ОСОБА_1, як власнику квартири АДРЕСА_1 матеріальної шкоди у розмірі 27509,00 грн.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в акті від 16 квітня 2018 року не зазначено з чиєї саме вини відбулося залиття належної позивачу квартири є безпідставними, оскільки не підтверджують відсутність вини КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР, як балансоутримувача будинку, у залитті належної позивачу квартири, яке відбулося з технічного приміщення поверхом вище над квартирою позивача саме після підключення системи опалення.

Також апелянтом ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надано належних та допустимих доказів на спростування того, що залиття кв. АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_1 відбулось не з вини КП "Житлове господарство Самарського району" ДМР, а з вини третіх осіб.

Крім того, клопотання про призначення у даній справі судової експертизи для встановлення причини залиття належної позивачу квартири та вартості спричиненої йому в результаті цього матеріальної шкоди апелянтом не заявлялось і не було жодних обставин, які б перешкоджали відповідачу заявити таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 04 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова