РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року місто Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря судового засідання Корніюк Т.О.,

з участю представника позивача органу опіки та піклування - Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області Алексіюк Г.К.,

розглянувши в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2019 року до Володимир-Волинського міського суду Волинської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що у Малолюбашанській сільській раді на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах із квітня 2019 року перебуває сім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які мають малолітніх дітей: дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, ОСОБА_5 має дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (відомості про батька дитини записані у свідоцтві про її народження відповідно до ч.2 ст.135 СК України).

Причиною взяття сім`ї на облік є те, що батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, що пов`язані із вихованням та утриманням дітей. Сім`я з листопада 2018 року проживала у будинку ОСОБА_7 у селі Маща Костопільського району Рівненської області.

Батьки ведуть нездоровий спосіб життя, зловживають алкогольними напоями, не працюють. Мати має низький виховний потенціал, не прибирає в будинку, не дотримується правил гігієни, не навчає цьому дітей. Діти неохайні і недоглянуті. Дитячі речі, постільна білизна, матраци у занедбаному стані та брудні. У дітей відсутні іграшки, дитячі розвиваючі ігри та книжки. Заклади дошкільної освіти діти не відвідують з вини батьків. Дочка ОСОБА_1 , яка досягла семирічного віку школу не відвідує. У сім`ї часто відбуваються суперечки, бійки та сварки, психологічна атмосфера напружена через постійні конфлікти між подружжям, що негативно впливає на психоемоційний стан розвиток дітей. Батьки не цікавляться здоров`ям дітей, дочка ОСОБА_1 має вади мовлення, син ОСОБА_3 - косоокість, однак батьки до лікарів не звертались. Сім`я на обліку у сімейного лікаря не стоїть, ніхто за медичною допомогою не звертався. З 12 травня 2019 року ситуація погіршилась до критичного стану, опинилась на вулиці через недбале ставлення до житла, яке винаймали. Тимчасово їх прихистила жителька села Маща, яка має вкрай негативну репутацію. У зв`язку з тим, що у сім`ї ОСОБА_10 виникла реальна загроза для життя та здоров`я дітей, виконавчим комітетом Малолюбашанської сільської ради було прийнято рішення № 89 від 23 травня 2019 року «Про негайне відібрання малолітніх дітей». ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 влаштовані до Рівненського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей. ОСОБА_4 тимчасово влаштовано до дитячого відділення центральної районної лікарні.

У зв`язку з наведеним позивач в інтересах малолітніх дітей в порядку ст.170 СК України звернувся із даним позовом до суду, просив ухвалити рішення про відібрання у ОСОБА_5 . малолітню дочку ОСОБА_1 , а також відібрати у ОСОБА_6 і ОСОБА_5 їх спільних малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4, без позбавлення батьківських прав, а також із врахуванням збільшених позовних вимог стягнути з батьків аліменти на утримання малолітніх дітей у сумі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини.

Ухвалою від 07 червня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 31 липня 2019 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що діти по даний час продовжують утримуватись у Рівненському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей. Молодша дочка ОСОБА_4 на даний час проживає у тітки (сестри відповідача), яка опікується нею, готує документи щодо офіційного встановлення опіки. З часу пред`явлення позову батьки дітьми не цікавились. Після з`ясування судом обставин справи та дослідження доказів, від представника позивача до суду надійшла заява про продовження розгляду без її участі.

Відповідачі в судове засідання жодного разу не з`явились, про час та місце проведення судових засідань повідомлялись належним чином (особисто отримали під розписку в суді позовну заяву та повідомлення про виклик до суду). Правом подачі відзиву не скористались. Інших заяв, в тому числі щодо поважності причин неявки або розгляду справи без їх участі не подавали.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.

За дослідженими доказами судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Опитана в судовому засіданні мати відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_15 вказала, що особисто опікується іншими чотирма дітьми своєї дочки. Однак через поважний вік, відсутність коштів, а також достатньої житлової площі, не має можливості взяти до себе решту молодших дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Допомагала своїй дочці утримувати дітей як могла. Знайшла для них квартиру для проживання у місті Володимир-Волинському. Проте дочка на даний час зникла, своїх дітей та матір не провідує, не відповідає на телефонні дзвінки.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що є власником будинку АДРЕСА_1 , який безкоштовно надав для проживання сім`ї ОСОБА_18 . Однак зауважив, що батьки не працювали, зловживали алкоголем, за дітьми взагалі не доглядали. За час проживання у будинку привели його до занедбаного стану, а після виселення залишили великі борги внаслідок не проведення розрахунків за використані електроенергію, газ, несплати інших наданих комунальних послуг. Діти були недоглянуті, брудні, без одягу та продуктів харчування.

Опитана як свідок в судовому засіданні медична сестра Мащанської моноамбулаторії загальної практики сімейної медицини ОСОБА_19 вказала, що з початку проживання у селі Маща Костопільського району Рівненської області, сім`я ОСОБА_18 за медичною допомогою не звертались, на облік у сімейного лікаря постановлені не були. Причиною цього є те, що мати та батько ігнорували прохання лікаря привести дітей для їх медичного огляду. Відповідно у амбулаторії були відсутні їхня медична документація, не проведені щеплення.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , який є дільничим офіцером поліції Костопільського ВП ГУНП у Рівненській області зазначив, що проводив профілактичну роботу із членами сім`ї ОСОБА_18. Батько ОСОБА_6 не працює, систематично знаходився в стані алкогольного сп`яніння. В сім`ї були відсутні продукти харчування. Діти батьками не доглядались, не мали належного одягу. Умови їх проживання були антисанітарними.

Заступник Малолюбашанського сільського голови Круліковський О.В., надаючи пояснення в судовому засіданні вказав, що з листопада 2018 року сім`я ОСОБА_18 проживала у селі Маща. Батьки фактично відмовились від утримання та виховання дітей, які проживали у злиднях, не мали їжі та одягу. Внаслідок цього виникла загроза їх життю. У зв`язку з цим орган опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради втрутився у ситуацію ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були влаштовані до Рівненського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Молодшу ОСОБА_4 тимчасово влаштовано до дитячого відділення центральної районної лікарні. Після цього батьки дітей не відвідували.

Дані пояснення також в судовому засіданні підтвердила представник служби у справах дітей Костопільської районної державної адміністрації Волинець В.О., яка зазначила також, що батьки ОСОБА_18 фактично самоусунулись від виховання та утримання своїх дітей.

Представник комунального закладу «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Якобчук С.В. , а також психолог вказаного центру Франчук Н.В. вказали, що протягом всього часу перебування дітей у центрі, мати лише спочатку двічі їх відвідала, а потім перестала. Фактично із родичів дітьми цікавиться лише їх бабуся ОСОБА_15 та тітка, яка взяла до себе молодшу ОСОБА_4.

Наданими до суду копіями свідоцтв про народження дітей встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , а батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Копіями актів обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сім`ї від 27 грудня 2018 року, 17 січня, 21 лютого, 12 березня, 26 березня, 15 квітня, 22 травня 2019 року підтверджується те, що сім`я Себестянович проживала у селі Маща Костопільського району Рівненської області. Під час обстеження комісією отримувались скарги від сусідів на неналежне виконання батьками своїх батьківських обов`язків. Взимку в будинку було холодно, запас палива та продуктів харчування мінімальний. Санітарний стан житлового приміщення незадовільний, в будинку було брудно та неохайно. Діти разом із батьками спали в одній кімнаті, не мали місця для ігор та дозвілля хоч в користуванні було ще дві кімнати, яких батьки не привели до належного для проживання стану. Батьки не реагували на рекомендації комісії щодо укладення медичних декларацій із сімейним лікарем. Із травня 2019 року проживали у будинку від`єднаному від електро та водопостачання, санвузол був відсутній. Старша дочка ОСОБА_1 не залучена до навчання.

Актом обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сім`ї від 24 травня 2019 року встановлено, що ОСОБА_7 виселив сім`ю ОСОБА_18 із свого будинку через аморальну поведінку, недбале відношення до найманого майна та чисельні скарги сусідів. ОСОБА_18 тимчасово переїхали жити до будинку ОСОБА_25 площею 20 м2, без електро та водпостачання, санвузла. Батька вдома не було, з пояснень матері він приїздив лише на вихідні. У ОСОБА_1 встановлено вади мовлення, а ОСОБА_3 ознаки косоокості. Дітей було переодягнено та доставлено до Ксотопільської центральної районної лікарні у зв`язку із висновком комісії щодо факту реальної загрози життю та здоров`ю дітей.

Довідкою виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради Костопільського району № 392/03 від 28 травня 2019 року стверджується, що сім`я ОСОБА_18 проживала без реєстрації в будинку АДРЕСА_2 .

Поясненнями ОСОБА_5 від 27 травня 2019 року встановлено, що фактично вона є матір`ю вісьмох дітей, стосовно чотирьох з яких була позбавлена батьківських прав. Просила не позбавляти її батьківських прав щодо молодших дітей.

Інформаціями-характеристками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стверджується, що місцем проживання вони зарекомендували себе з вкрай негативної сторони. Не виконують обов`язки по веденню домашнього господарства, до виконання батьківських обов`язків ставляться безвідповідально.

Згідно довідки фельдшерсько-акушерського пункту с. Маща Костопільського району Рівненської області від 30 травня 2019 року, діти на облік до сімейного лікаря постановлені не були та медичної допомоги не отримували, хоч батькам неодноразово надавались такі рекомендації.

Довідкою Мащанського ліцею Малолюбашанської сільської ради № 102 від 29 травня 2019 року стверджується, що ОСОБА_1 у даному навчальному закладі не навчається.

Згідно повідомлення служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області № 194/2-19 від 29 травня 2019 року встановлено, що ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав відносно 4 дітей за ухилення від виконання батьківських обов`язків:

-у 2008 році відносно дочки ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( батька ОСОБА_28 позбавлено батьківських прав у 2018 році);

-у 2010 році відносно сина ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дочки ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (батька ОСОБА_31 позбавлено батьківських прав у 2011 році).

Усі діти перебувають під опікою бабусі ОСОБА_15 .

У 2009 році у ОСОБА_5 померла дитина. Крім того, ОСОБА_5 перебувала у місцях позбавлення волі через крадіжки. Після народження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знову почали надходити повідомлення від сусідів про неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_5 . Соціальними службами встановлено, що вона зловживала алкогольними напоями, збирала гучні компанії, залишала дітей вдома без нагляду на ніч. Діти завжди були брудними, із стійким неприємним запахом сечі. У житлі не завжди були продукти харчування, які відповідають віковим особливостям дитини. Сім`я часто змінювала місце проживання, оскільки в орендованому житлі залишали борги за комунальні послуги та антисанітарні умови. Батька часто помічали в стані алкогольного сп`яніння. Розпочато підготовку позову щодо позбавлення їх батьківських прав, проте сім`я переїхала.

Повідомленням управління соціального захисту населення № 1507 від 22 травня 2019 року, а також копією паспорта ОСОБА_5 стверджується про те, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . На обліку в управлінні не перебуває і ніяких видів допомог та компенсацій не отримує.

Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідачів неодноразово попереджали про необхідність забезпечення дітям необхідних умов для проживання, виховання, однак проведені профілактичні бесіди позитивного результату не дали, відповідно до актів обстеження умов проживання в будинку постійна антисанітарія, діти не забезпечені ні одягом, ні їжею. Після поміщення дітей до Рівненського комунального закладу «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» батьки взагалі перестали цікавитись дітьми. Жодної допомоги їм, навіть моральної підтримки не надають. Достеменно знаючи про розгляд даної справи в суді жодного разу не поцікавились її рухом та результатами.

При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї.

На підставі ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно п.п.2-5 ч.1 ст.164 та ч.1 ст.170 СК України, підставами для відібрання дитини можуть бути: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

На підставі ч.5 ст.150 СК України, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Крім того, як передбачено ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вищевикладене є підставою для відібрання дітей у відповідачів без позбавлення їх батьківських прав, а також стягнення з них аліментів на утримання дітей.

Відповідно до ст.191 СК, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідачів в дохід держави.

На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 170 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини», керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_5 малолітню дочку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та відібрати у ОСОБА_6 і ОСОБА_5 їх спільних дітей: дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення їх батьківських прав.

Передати малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - органу опіки та піклування виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області - для їх подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі по 1300 (одна тисяча триста) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову, тобто з 05 червня 2019 року, до виповнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у сумі по 1300 (одна тисяча триста) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову, тобто з 05 червня 2019 року, до виповнення ними повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

Позивач:

орган опіки та піклування виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради, , юридична адреса: Рівненська область, Костопільський район, с. Мала Любаша, вулиця Соборна, 10;

Відповідачі:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер