Провадження № 6/761/646/2019
У Х В А Л А

15 квітня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Рибак М.А., розглянувши матеріали подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Микитин Оксани Степанівни, стягувач: ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з даним поданням.

Вивчивши матеріали подання вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 N 2274/5, засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження, а також скріплення печаткою.

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» судам слід дотримуватись вимог ЦПК України. Якщо матеріали відповідно до електронного розподілу справ розписано на начальника ДВС і він є виконавцем, то іншого погодження законом не передбачено, а якщо подання зроблено безпосередньо державним виконавцем, то воно має обов'язково бути погодженим з начальником ДВС. Правильною є практика, коли суди залишають подання без руху, надаючи державному виконавцю строк для усунення недоліків, а в разі невиконання такої ухвали - повертають ці подання. (Лист Верховного суду України від 01.02.2013 року "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за ежі України")

Як вбачається з подання державного виконавця Микитин О.С. воно не погоджено належним чином з начальником ДВС.

Відповідно до ч. 2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

За змістом положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що Розділом VI «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не врегульовано питань щодо залишення подання без руху у зв'язку з недодержанням вимог, регламентованих, зокрема, у ст. 175, 177 ЦПК України, враховуючи положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суд вважає за можливе застосувати у даному випадку загальні норми цивільно-процесуального закону стосовно залишення без руху.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 10, 177, 185, 259, 260, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Микитин Оксани Степанівни, стягувач: ОСОБА_2, боржник: ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків терміном десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення подання без руху.

Роз'яснити державному виконавцю, що у разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом, подання буде вважатися неподаним і повернуто державному виконавцю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ М.А.РИБАК