Ухвала

12 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 759/5987/18

провадження № 61-6634ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва

від 19 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду

від 28 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Інфоресурс» про стягнення невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом

до державного підприємства «Інфоресурс» (далі - ДП «Інфоресурс»)

про стягнення 13 157, 61 грн - невиплаченої заробітної плати та

1 045, 09 грн - компенсації втрати частини заробітної плати через її

невиплату.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 листопада

2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 листопада

2018 року в частині розподілу судових витрат скасовано.

Судовий збір у розмірі 704, 80 грн компенсовано за рахунок держави

у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшлакасаційна скарга

ОСОБА_2,в якій заявник просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року

та постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року

і ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 14 202, 70 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Заявник вказала, що у касаційній скарзі нею порушено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Верховний Суд, дослідивши доводи касаційної скарги та мотиви судових рішень, з таким твердженням ОСОБА_2 не погоджується і вважає його безпідставним.

Доводи заявника про те, що вона позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи суд не приймає до уваги, оскільки нею не надано доказів на підтвердження наявності у провадженні суду справи, при розгляді якої враховуються обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями.

Посилання заявника на те, що справа має виняткове значення для неї, враховуючи ціну позову та встановлені судами обставини, є необґрунтованими.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва

від 19 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду

від 28 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Інфоресурс» про стягнення невиплаченої заробітної плати - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников