Дата документу 22.10.2019 Справа № 320/8152/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 320/8152/18 Головуючий у 1 інстанції Іваненко О.В.
Провадження №22ц/807/2723/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Дашковської А.В.,

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Мелітополсьького міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко Марини Геннадіївни про визнання шлюбного договору недійсним, поділ спільного сумісного майна, визнання права власності на Ѕ частину майна, визнання недійсним договорів дарування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про внесення змін до шлюбного договору в частині визначення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. про визнання шлюбного договору недійсним, поділ спільного сумісного майна, визнання права власності на Ѕ частину майна, визнання недійсними договорів дарування.

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся із зустрічною позовної заявою до ОСОБА_1 про внесення змін до шлюбного договору в частині визначення розміру аліментів.

31 травня 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2018 року ОСОБА_3 було зобов`язано внести на депозитний рахунок суду в десятиденний строк грошову суму. Станом на 29 травня 2019 року ОСОБА_3 не надав докази виконання вказаної ували.

Також, 31 травня 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подано до суду клопотання про призначення судової експертизи.

Крім того, 31 травня 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала до суду клопотання про забезпечення доказів, в якому просили:

- витребувати від КУП ММБІ для огляду в судовому засіданні інвентаризаційну справу на нежитлову будову, що розташована за адресою АДРЕСА_1

- витребувати у Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. завірені належним чином копії договорів дарування.

Вказані клопотання ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2019 року залишені без розгляду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався нормою ст. 83 ЦПК України, якою встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Так, встановивши, що клопотання про призначення експертизи, та клопотання про витребування доказів необґрунтовані, та подані з пропуском строку, суд дійшов висновку про залишення їх без розгляду. Щодо клопотання ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду судом також встановлено пропуск строку на його подання, крім того, зазначено про його безпідставність.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання про забезпечення доказів та клопотання про призначення судової експертизи.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що нею було повторно заявлено клопотання про забезпечення доказів та клопотання про призначення судової експертизи після початку розгляду справи по суті, оскільки на той момент в матеріалах справи були відсутні раніше витребувані документи, що перешкоджало визначитися щодо подальших процесуальних дій. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо нерухомості, яка була спільною сумісною власністю та на час розірвання шлюбу перебувала на стадії не введення в експлуатацію. Також зазначає, що станом на день винесення ухвал про закриття підготовчого провадження адвокат позивача проходила лікування у пологовому будинку, у зв`язку з чим було подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

11 вересня 2019 року від ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 в порядку ст. 360 ЦПК України надійшов відзив на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , доводи якої вона вважає безпідставними. Так, зазначає, що по суті скаржник заперечує проти ухвали про закриття підготовчого провадження, натомість ця ухвала не є предметом оскарження. З огляду на правомірне залишення судом без розгляду клопотань позивача просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

13 вересня 2019 року відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надійшов від ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Л. Доводи апеляційної скарги вважають необґрунтованими. Зазначають, що законодавчо визначений строк на подачу клопотань та заяв стороною справи підлягає поновленню лише у випадку доведеності заявником факту об`єктивної неможливості подачі ним відповідних процесуальних документів у межах підготовчого провадження у справі. Просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2019 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи та пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає ,з огляду на наведене.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, за приписами ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно статті 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, витребування доказів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. про визнання шлюбного договору недійсним, поділ спільного сумісного майна, визнання права власності на Ѕ частину майна, визнання недійсними договорів дарування (т. 1 а.с. 2).

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2018 року відкрито провадження за вказаним позовом. Підготовче судове засідання призначено на 15 листопада 2018 року (т. 1 а.с. 126).

01 листопада 2018 року ОСОБА_3 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про внесення змін до шлюбного договору в частині визначення розміру аліментів (т. 1 а.с. 128).

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала до суду клопотання про витребування доказів (т. 1 а.с. 164).

Вказане клопотання було частково задоволено ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 листопада 2018 року та витребувано:

- з Мелітопольської ОДПІ Запорізької області інформацію про доходи ФОП ОСОБА_3 у період з 01.02.2007 року по 01.10.2015 року та інформацію про доходи відповідача як фізичної особи у період з 01.01.2006 року по 29.12.2016 року;

- у Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріальногоокругу Запорізької області Тимченко М.Г.: завірену належним чином копію документу від 26.10.2017, індексний номер рішення: 25568559, н підставі якого здійснено припинення права власності ОСОБА_3 та набуто право власності за ОСОБА_4 , а також копії всіх документів, на підставі яких були вчинені вказані дії та здійснено реєстрацію права власності; завірену копію шлюбного договору між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 20.04.2015, реєстраційний номер 1725, додаткового договору від 02.07.2016, реєстраційний номер 2486, додатковий договір від 16.09.2015, реєстраційний номер 3878, а також копії всіх документів, на підставі яких було укладено вказаний договір та здійснено реєстрацію права власності;

- від КП ММБТІ для огляду в судовому засіданні інвентаризаційну справу на нежитлову будову, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Підготовче судове засідання відкладено на 21 листопада 2018 року (т. 1 а.с. 174-176).

21 листопада 2018 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з її находженням на профілактичному огляді пов`язаному із вагітністю (т. 1 а.с. 225-227).

Вищевказане клопотання ОСОБА_2 судом задоволено, справа відкладена (а.с. 229).

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 грудня 2018 року зустрічний позов ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про внесення змін до шлюбного договору в частині визначення розміру аліментів об`єднано в одне провадження із первинним позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. про визнання шлюбного договору недійсним, поділ спільного сумісного майна, визнання права власності на Ѕ частину майна, визнання недійсними договорів дарування.

Також, цією ж ухвалою відмовлено узадоволенні клопотання ОСОБА_3 про зобов`язання позивача ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування вже понесених та майбутніх витрат відповідача.

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Зобов`язано позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 внести на депозитний рахунок суду в десятиденний строк грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутній витрат відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в розмірі 10000 грн.

Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Закрито підготовче провадження та призначено справу за первинним позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю третьої особи: Приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г. про визнання шлюбного договору недійсним, поділ спільного сумісного майна, визнання права власності на Ѕ частину майна, визнання недійсними договорів дарування, та зустрічним позовом ОСОБА_3 в інтересах якого діє ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про внесення змін до шлюбного договору в частині визначення розміру аліментів, до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 24 січня 2019 року (т. 2 а.с. 62-66).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що під час підготовчих засідань Бірзулова ОСОБА_10 .С. в особі представника Рудченко ОСОБА_11 скористалась своїм правом, передбаченим частиною першою ст. 84 ЦПК України на подання клопотання про витребування доказів судом до суду першої інстанції, яке було частково задоволено судом.

Таким чином, встановлено, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 43 ЦПК України сприяв своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , що відсутність витребуваних доказів перешкоджала призначенню справи до розгляду по суті, не приймаються колегією до уваги, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства. Крім того, посилання скаржниці, що клопотання про витребування доказів є повторним, оскільки ухвала Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 листопада 2018 року не була виконана, спростовується матеріалами справи. Так, у клопотанні від 31 травня 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 просила витребувати докази, відносно яких клопотання не було задоволено судом ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Згідно з ч. 3 ст. 189 ЦПК України передбачено, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. Проте, позивачем відповідних клопотань заявлено не було. Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Також, колегія суддів звертає увагу, що під час підготовчих судових засідань, клопотання про призначення судової експертизи сторонами, зокрема позивачем, не заявлялось. Як і не порушувалось питання щодо поновлення процесуального строку на його подання в заяві від 31 травня 2019 року.

За правилами ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Так, вбачається, що в клопотаннях, заявлених ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 31 травня 2019 року не зазначено поважних причин, що перешкоджали позивачу заявити відповідні клопотання в суді першої інстанції під час підготовчого засідання. Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання клопотання про забезпечення доказів не містить посилань на поважність пропуску цього строку для подачі відповідного клопотання.

Доводи апеляційної скарги, що представник позивача - ОСОБА_2 знаходилась у відпустці по вагітності та пологам, а після виходу одразу заявлені відповідні клопотання від 31 травня 2019 року, оцінюються колегією критично, оскільки за матеріалами справи вбачається, що 21 березня 2019 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про скасування зустрічного забезпечення позову, а отже представник не була позбавлена можливості заявити клопотання раніше (т. 2 а.с. 119).

З огляду на наведене суд обґрунтовано дійшов висновку, що вказані клопотання про забезпечення доказів та про призначення експертизи підлягають залишенню без розгляду, у зв`язку з пропуском процесуального строку для їх подання, та відповідно, відсутністю поважних причин для поновлення такого строку.

Узгоджується з матеріалами справи й висновок суду щодо безпідставності задоволення клопотання про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду, оскільки ОСОБА_3 сплачена сума забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат на правничу допомогу (т. 2 а.с. 208).

Також позивачем по справі не доведена необхідність та доцільність проведення по справі судової будівельної експертизи відносно вартості об`єкту незавершеного будівництва ,з урахуванням предмету позовних вимог щодо визнання недійсним шлюбного договору та визнання права власності на 1/2 частину спільного майна подружжя.

Європейський суд з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги: вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, рішення від 26 травня 1988 року); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства, рішення від 16 грудня 1999 року).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Таким чином, колегією суддів не встановлено порушень судом норм процесуального права, у зв`язку з чим ухвала Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення, оскільки її доводи не знайшли свого підтвердження.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 травня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 01 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: