Справа № 472/805/19
Провадження №2/472/341/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2019 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Кучерявенко С.С.

за участі секретаря - Чорної О.В.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Веселинівського району , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5 , смерть якого зареєстровано виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Веселинівського району, про що в Книзі записів смертей зроблено відповідний актовий запис за за №19.

Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 5,63 га та 0.73 га, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №021156, виданого Миколаївською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 15 серпня 1999 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 85.

За життя ОСОБА_5 заповіту не склав, тому позивач, як донька у першу чергу набула право на спадкування за законом.

На час відкриття спадщини позивач постійно проживала та була зареєстрована разом з ОСОБА_5 , тому приняла спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦКУ.

У зв`язку з важким матеріальним становищем та відсутністю коштів для документального оформлення права на успадковане майно, ОСОБА_6 тривалий час не зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але це не позбавило її права на спадщину, оскільки крайній строк для отримання свідоцтва про право на спадщину законом не встановлено.

В квітні 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.В. з питанням про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки.

Нотаріус прийняла від позивача заяву, за фактом смерті ОСОБА_5 , завела спадкову справу №49 від 10 квітня 2019 року, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки відмовила посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцеві спадкового майна.

Ухвалою суду від 07 червня 2019 року відкрито провадження по справі та від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О.Ф. витребувано копію спадкової справи.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засідані позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Колесник О.А. не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність.

Треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися до зали судового засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується оголошенням на сайті Веселинівського районного суду. Про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність не надходило.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка Веселинівського району помер батько позивача ОСОБА_5 , смерть якого було зареєстровано 26 травня 2005 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, про що в книзі записів смертей зроблено відповідний актовий запис за №19, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_7 (а.с.25).

Виходячи з наведеного підтверджується родинний зв`язок між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (батько - донька).

Судом було витребувано від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу спадкову справу №49/2019 року заведену після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій наявна заява ОСОБА_2 від 10.04.2019 року про прийняття спадщини. Крім того наявна довідка Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області №149 від 26.03.2019 року в якій зазначено, що ОСОБА_5 знятий з реєстраційного обліку як померлий. За цією адресою проживають та зареєстровані - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 04 серпня 1984 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Постановою від 10.04.2019 року приватний нотаріус Веселинівського районного нотаріального округу Болгарчук О.Ф. відмовила у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ про належність спадковог майна спадкодавцю(а.с. 11).

Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно.

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,6342 га., що є власністю ОСОБА_5 (померлий) місце розташування: Миколаївська сільська рада Веселинівський район Миколаївська область, згідно якої нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 166712,11 грн. (а.с.19).

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,7257 га., що є власністю ОСОБА_5 (померлий) місце розташування: Миколаївська сільська рада Веселинівський район Миколаївська область, згідно якої нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 4338,08 грн. (а.с.24).

Згідно листа Веселинівського відділу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №47/138-19 від 18.04.2019 року ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка площею 6,36 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серії НОМЕР_3 , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85.

Згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ОСОБА_5 на праві власності належали земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:0736 площею 5,6342 та :02:000:0737 площею 0,7257 га, документ що посвідчує право власності - Державний акт на право власності на земельну ділянку від 15.08. 1999 року серії НОМЕР_3 .

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності, або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті і незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки, позивач прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 5,6342 га (кадастровий номер :02:000:0736) та земельну ділянку площею 0,7257 га (кадастровий номер :02:000:0737) передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах території Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, успадковані після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області, право власності якого було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серія І-МК №021156, виданим 15 серпня 1999 року на підставі рішення 8 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 16 червня 1999 року №5, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 серпня 2019 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіС. С. Кучерявенко