Справа № 215/6374/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», вул. Симбірцева, 1 а, м. Кривий Ріг. Дніпропетровська область, 50029 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 04.11.2019 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому зазначає, що починаючи з травня 2018 року ОСОБА_1 привласнив кошти ПАТ «Кривбасзалізрудком» у сумі 19955 грн. 43 коп. та безпідставно ними користується на власний розсуд, на вимоги заявника щодо їх повернення не відповідає. Крім того, заявнику відомо, що ОСОБА_1 перебуває за межами України, тому просить забезпечити позов про стягнення безпідставно отриманих коштів шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, депоновані грошові кошти ОСОБА_1 в розмірі 22 836 грн. 93 коп. (19 955,43 грн. ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; 1921 грн. судовий збір, що буде сплачено заявником за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову 960,50 грн.), що належать йому та знаходяться на розрахунковому рахунку ПАТ «Кривбасзалізрудком» UA0137295 в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», м. Київ, в межах суми безпідставно отриманих коштів та з урахуванням судових витрат.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вважаю, що така підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що всі судові процедури повинні бути справедливими.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У відповідності до вимог ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.7 ст. 153 ЦПК України).

Таким чином, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

При вирішенні даної заяви суд враховує, що відповідно до Статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами у справі дійсно виник цивільно-правовий спір про стягнення безпідставно отриманих коштів та існує реальна загроза унеможливлення виконання рішення про їх стягнення з відповідача, враховуючи не виконання ним вимоги про повернення безпідставно отриманих коштів після її отримання 25.06.2019, що підтверджується підписом відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Проте, оцінюючи відповідність такого виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, зокрема шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно відповідача, суд вважає їх не співмірними з наявними вимогами про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 19955 грн. 43 коп.. Крім того, заявником не доведено конкретного обґрунтування намірів відповідача відчужити зазначене майно.

Також суд вважає, що забезпечення позову на суму майбутніх судових витрат є недоцільним.

На підставі вищенаведеного, з урахуванням предмету та підстав позову, з яким позивач має намір звернутися до суду, мети забезпечення позову, зокрема, для забезпечення захисту прав позивача, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести в майбутньому до порушення прав позивача при подачі ним відповідного позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву частково та забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в сумі 20 915 грн. 93 коп. (19955 грн. 43 коп.+960 грн.50 коп. судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову) з метою недопущення відчуження майна та в подальшому забезпечення ефективного захисту прав позивача.

Суд вважає необхідним роз`яснити заявнику, що частиною 4 статті 152 ЦПК України, встановлено обов`язок заявника у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви пред`явити позов протягом десяти днів із дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у сумі 20 915 грн. 93 коп., що належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходяться на розрахунковому рахунку ПАТ «Кривбасзалізрудком» UA0137295 в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», м. Київ до набрання рішенням суду законної сили.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити на виконання та сторонам для відома.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу складено 06.11.2019.

Суддя