Номер провадження: 22-ц/813/552/19
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника АТ «ЕК Одесаобленерго» - адвоката Борисенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» на дії старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бурмістр Вероніки Григорівни, третя особа - ОСОБА_1 ,

встановив:

21 грудня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія (далі - ПАТ «ЕК) Одесаобленерго» звернулося до суду із скаргою на дії Старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Першого Суворовського ВДВС) Бурмістр В.Г., третя особа - ОСОБА_1

Свою скаргу ПАТ «ЕК Одесаобленерго» обґрунтувало наступним.

Рішенням Суворовського районним судом м. Одеси від 14.11.2011р. по справі № 2-4666/11 задоволено позов ПАТ «ЕК Одесаобленерго» до ОСОБА_1 та стягнуто на користь енергопостачальної компанії з боржника суму збитків у розмірі 6 367,96 грн. та 183,67 грн. судових витрат.

На примусове виконання рішення суду Суворовським районним судом 14.11.2011 р. було видано виконавчий лист щодо стягнення вищезазначеної заборгованості.

16.05.2013р. виконавчий лист було вкотре направлено на примусове виконання до першого Суворовського ВДВС. Оскільки, тривалий час інформація щодо стану виконавчого провадження була відсутня, ПАТ «ЕК Одесаобленерго» звернулось з запитом до виконавчої служби. За результатами отриманої відповіді, після чого ПАТ «ЕК Одесаобленерго» стало відомо, що державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Однак, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2011р. на адресу ПАТ «ЕК Одесаобленерго» не надходили, тобто були втрачені виконавчою службою.

17.04.2015р. ПАТ «ЕК Одесаобленерго» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про видачу дублікату виконавчого листа. За результатом розгляду заяви, Суворовським районним судом м. Одеси було видано дублікат виконавчого листа від 14.11.2011р., який 31.10.2017р. разом з заявою про відкриття виконавчого провадження та платіжним дорученням, підтверджуючим сплату авансового внеску, було направлено на примусове виконання до Першого Суворовського ВДВС.

15.12.2017р. на адресу ПАТ «ЕК Одесаобленерго» надійшло повідомлення першого Суворовського ВДВС від 3.11.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Обґрунтовуючи повернення виконавчого документа стягувачеві, державний виконавець посилався на те, що «виконавчий документ не відповідає п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі не зазначено дату народження боржника - фізичної особи.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повернув виконавчий документ ПАТ «ЕК Одесаобленерго» без прийняття до виконання. Тобто, підставою для повернення виконавчого документу стягувачу була відсутність у виконавчому листі дати народження боржника.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року скаргу ПАТ «ЕК Одесаобленерго» на дії Старшого державного виконавця Першого Суворовського ВДВС Бурмістр В.Г., третя особа - ОСОБА_1 - задоволено частково. Поновлено процесуальний строк для подання скарги.

В іншій частині скаргу ПАТ «ЕК Одесаобленерго» залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «ЕК Одесаобленерго» ставить питання про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року, та постановлення нової, якою скаргу задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив із того, що є всі підстави для поновлення процесуального строку на подання скарги ПАТ «ЕК Одесаобленерго» на дії Старшого державного виконавця Першого Суворовського ВДВС Бурмістр В.Г.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів і судове рішення в цій частині фактично в апеляційному порядку не оскаржується.

В даному випадку спірним є питання стосовно того, чи є підстави для визнання неправомірним повідомлення першого Суворовського ВДВС від 3.11.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; визнання недійсним повідомлення державного виконавця першого Суворовського ВДВС від 3.11.2017р. про повернення виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 2-4666/11 стягувачу без прийняття до виконання; зобов`язання державного виконавця першого Суворовського ВДВС Бурмістр В.Г. скасувати повідомлення від 3.11.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, та відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 2-4666/11 від 14.11.2011р.

Вирішуючи даний спір, апеляційний суд виходить наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2011р. по справі № 2-4666/11 позов ПАТ «ЕК Одесаобленерго» до ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто на користь енергопостачальної компанії з боржника суму збитків у розмірі 6 367,96 грн. та 183,67 грн. судових витрат.

На примусове виконання вищевказаного рішення суду, Суворовським районним судом 14.11.2011 р. було видано виконавчий лист щодо стягнення вищезазначеної заборгованості, який 16.05.2013р. було вкотре направлено на примусове виконання до першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Оскільки, тривалий час інформація щодо стану виконавчого провадження була відсутня, ПАТ «ЕК Одесаобленерго» звернулось до виконавчої служби із відповідним запитом.

За результатами отриманої відповіді, ПАТ «ЕК Одесаобленерго» стало відомо, що державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС ОМУЮ було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження. Однак, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження та оригінал виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2011р. на адресу ПАТ «ЕК Одесаобленерго» не надходили, а тому слід дійти висновку про те, що вказані документи були втрачені виконавчою службою.

Далі, 17.04.2015р. ПАТ «ЕК Одесаобленерго» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про видачу дублікату виконавчого листа. За результатом розгляду заяви, Суворовським районним судом м. Одеси було видано дублікат виконавчого листа від 14.11.2011р.

31.10.2017р. дублікат виконавчого листа разом з заявою про відкриття виконавчого провадження та платіжним дорученням, підтверджуючим сплату авансового внеску, було направлено на примусове виконання до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Однак, 15.12.2017р. на адресу ПАТ «ЕК Одесаобленерго» надійшло повідомлення першого Суворовського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 3.11.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні вищевказаних вимог ПАТ «ЕК Одесаобленерго», суд виходив із того, що у зв`язку зі змінами в законодавстві, впровадженням автоматизованої системи виконавчого провадження, неможливе відкриття виконавчого провадження без вказівки у виконавчому листі числа , місяця, року народження боржника фізичної особи, тому державним виконавцем було правомірно повернуто виконавчий лист стягувачу без виконання.

Однак, з таким висновком суду не погоджується колегія суддів, виходячи з наступних обставин.

Так, звертаючись до суду апеляційної інстанції, заявник апеляційної скарги ПАТ «ЕК Одесаобленерго» обґрунтовує її тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а саме: висновок районного суду про те що виконавчий документ, виданий 14.11.2011 р., має відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 р., суперечить нормам діючого на момент видачі виконавчого листа Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р.

Такі доводи заявника апеляційної скарги є обгрунтованими і законними.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що відповідно до ст. 369 ЦПК України, в редакції, що діяла на момент видачі виконавчого листа, було передбачено, що виконавчий документ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Тобто, оскільки на момент видачі Суворовським районним судом м. Одеси виконавчого листа, діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21.04.1999р., ст. 19 якого не передбачала обов`язковість вказівки повної дати народження боржника, то вищевказаний виконавчий лист є таким, що відповідає чинному на час його видачі законодавству.

Так, ст. 19 вищезазначеного Закону були передбачені обов`язкові вимоги до виконавчого документу, в якому повинно було бути зазначено:

1)назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ;

2)дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ;

3)найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувана і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувана та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувана та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувана та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо;

4)резолютивна частина рішення;

5)дата набрання чинності рішенням;

6)строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, згідно вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зазначення у виконавчому листі дати народження боржника не було обов`язковою вимогою до виконавчого документу на час його видачі.

З вищевикладеного вбачається, що виданий Суворовським районним судом м. Одеси виконавчий лист по справі № 2-4666/11 від 14.11.2011р. повністю відповідав вимогам діючого на той час Закону України «Про виконавче провадження».

Лише при прийняті нового Закону України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. № 1404- VIII до обов`язкових вимог було включено зазначення дати народження боржника.

Однак, у відповідності до вимог, передбачених ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, вимоги Закону України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016р. № 1404-VIII не можуть бути застосовані до виконавчого листа, який було видано у 2011р.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що ПАТ «ЕК Одесаобленерго» є приватною компанією, а тому не має можливості та повноважень, щодо збору персональних даних боржника.

У зв`язку з цим, відмовивши в задоволенні скарги, суд своєю ухвалою фактично позбавив ПАТ «ЕК Одесаобленерго» можливості направити виконавчий документ на примусове виконання, а отже фактично визнав виконавчий документ таким, що не підлягає примусовому виконанню.

Крім того, Верховним Судом України висловлювалась правова позиція, викладена у постанові від 21 травня 2014 р по справі № 6-45цс14, яка є обов`язковою для застосування судами України з даного питання. В даній постанові зазначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом б частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, не можна погодитись з висновком суду касаційної інстанції про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження».

Таким чином, вищевикладене підтверджує порушення Суворовським районним судом м. Одеси норм матеріального права при винесені ухвали від 05.04.2018р.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що ст. 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «СОВТРАНСАВТО-ХОЛДИНГ» проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002р. зазначено, що суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів («Брумареску проти Румунії»),

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (перше рішення стосовно Росії: «Бурдов проти Росії». Комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 тощо).

Відповідно до останнього вищевказаного рішення ЄСПЛ вказав, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Також слід зазначити, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011р. існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і установити «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Крім того, доводи ПАТ «ЕК Одесаобленерго» про те, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, яке було винесено 03.11.2017р., було отримано ПАТ «ЕК Одесаобленерго» лише 15.12.2017 року, не спростовані, а тому є обгрунтованими і такими, що підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у повній відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу суду в частині відмови в задоволенні скарги, скасувати і прийняти в цій частині постанову, якою визнати недійсним повідомлення державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 3.11.2017р. про повернення виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 2-4666/11 стягувачу без прийняття до виконання.

Колегія суддів також вважає за необхідне зобов`язати державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бурмістр В.Г. скасувати повідомлення від 3.11.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, та відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 2-4666/11 від 14.11.2011р.

В іншій частині ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року слід залишити без змін.

Колегія суддів також стягує з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь ПАТ «ЕК Одесаобленерго» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року, в частині відмови в задоволенні скарги, скасувати і прийняти в цій частині постанову, якою скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» задовольнити.

Визнати недійсним повідомлення державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 3.11.2017р. про повернення виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 2-4666/11 стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бурмістр В.Г. скасувати повідомлення від 3.11.2017р. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, та відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 2-4666/11 від 14.11.2011р.

В іншій частині ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» сплачений судовий збір у сумі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.11.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра