ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3352/19 Справа № 215/797/15 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: Управління праці та соціального захисту виконкому Тернівської районної у місті ради,

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року, яке постановлено суддею Демиденко Ю.Ю. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 р. Управління праці та соціального захисту виконкому Тернівської районної у місті ради звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої компенсації в сумі 796,56 грн. до державного бюджету.

В обґрунтування позову зазначено, що 16.11.2011 року до управління з заявою про призначення компенсації звернувся відповідач, як такий, що постійно доглядає за матір`ю ОСОБА_2 , 1939 року народження, яка, відповідно до висновку ЛКК «Міська лікарня №7» від 15.11.2011 року №1151, потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до п.1 Порядку призначення та виплати компенсацій фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженного Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року №558, непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям - інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, призначається щомісячна компенсаційна виплата (компенсація). Відповідно до п.15 Порядку, фізичні особи, які одержують компенсацію, зобовязанні повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин.

З 16.11.2011 року по 14.11.2012 року відповідач ОСОБА_1 отримував компенсацію, але не повідомив, що з 21.06.2012 року його було призначено на посаду торгового представника, внаслідок чого виникла переплата призначеної йому компенсації в розмірі 796,56 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту виконкому Тернівської районної у місті ради 796 грн. 56 коп. надмірно сплаченої суми щомісячної компенсаційної виплати за період з 21.06.2012 року по 14.11.2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Крім того, на думку апелянта, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а позивачем по справі не надано мотивованого розрахунку збитків на суму 796,56 грн.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції безпідставно не звільнив його від сплати судового збору як особу, що отримує місячний дохід 4,80 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на її думку, апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по справі, з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 , обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за його відсутності, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ж ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справи не містять доказів щодо вручення відповідачу судової повістки про призначення справи до розгляду на 17 квітня 2015 року, що не відповідає ч.5 ч. ст. 128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_1 без обов`язкового належного повідомлення його про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим скасовує рішення суду на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом про повернення нардмірно сплачених коштів до державного бюджету, позивач посилався на те, що відповідачу в період з 21.06.2012 року по 14.11.2012 року, було сплачено 796,56 грн., які він не мав права отримувати, оскільки з 21.06.2012 року був працевлаштований.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту виконкому Тернівської районної у місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої компенсації в сумі 796,56 грн. до державного бюджету підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Умови призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, передбачені Законом України «Про соціальні послуги», визначаються Порядком призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 558 від 29 квітня 2004 року (далі - Порядок).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем.

Відповідно до пункту 1 Порядку, непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

Відповідно до пункту 15 Порядку, фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати.

У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації.

Якщо одержувачем компенсації приховано або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення компенсації та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради: визначає обсяг надміру виплачених коштів та встановлює строки їх повернення; повідомляє отримувачу компенсаційної виплати про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію.

Пунктом 16 Порядку встановлено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають та виплачують щомісячну компенсацію, здійснюють контроль за діяльністю фізичних осіб, які надають соціальні послуги.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Управління праці та соціального захисту виконкому Тернівської районної у місті ради від 06.02.2012 року ОСОБА_1 призначено виплату компенсації, як фізичній особі яка надає соціальну допомогу на період з 16.11.2011 року по 14.11.2012 року.

З 21.06.2012 року ОСОБА_1 працевлаштувався на посаду торгового представника ДП «Конріл», що підтверджується наказом 22-к від 21.06.2012 року (а.с.6) та відповіддю ДП «Конріл» на запит позивача від 21.01.2014 року (а.с.12, 15-18).

Листом від 21.02.2014 року Управління праці та соціального захисту виконкому Тернівської районної у місті ради звернулось до відповідача з проханням з`явитися до Управління з питання переплати компенсації за соціальні послуги. (а.с.4).

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_1 , у зв`язку з працевлаштуванням 21.06.2012 року, втратив право на отримання компенсації йому, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги, тому грошові кошти, які він набув за період з 21.06.2012 року по 14.11.2012 року в розмірі 796,56 грн. є такими, як безпідставно набуті, та підлягають стягненню з нього на користь позивача.

Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 19 КАС України, юрисдикціяадміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції та який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 4, 5, 19 КАС України, які визначаютьпоняття публічно-правового спору, суб`єкта владних повноважень, закріплюють право на звернення до суду та межі юрисдикції адміністративних судів.

Як вбачається із заявлених позивачем позовних вимог, спір виник з приводу повернення надміру сплачених коштів до державного бюджету, а не з приводу оспорення будь-якого рішення суб`єкта владних повноважень під час здійснення своїх публічно-владних та управлінських функцій, отже вказаний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем по справі не надано мотивованого розрахунку збитків на суму 796,56 грн., оскільки позивачем по справі надано довідку про надміру сплачених коштів по компенсації за надання соціальних послуг ОСОБА_1 за період з 21.06.2012 року по 14.11.2012 року, яку колегія суддів вважає належним та допустимим доказом по справі, в розумінні ст.ст.12,81ЦПК України, в той час як відповідачем не наведеного свого розрахунку, який би спростовував розрахунок позивача.

На підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача про те, що він, як особа, що отримує дохід 4,80 грн. має бути звільнений від сплати судового збору по даній справі, тому вважає за можливе судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. за подання позову віднести на рахунок держави.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог, стягнення з відповідача на користь позивача 796 грн. 56 коп. надмірно сплаченої суми щомісячної компенсаційної виплати за період з 21.06.2012 року по 14.11.2012 року.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної в місті ради м. Кривого Рогу до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплаченої суми щомісячної компенсаційної виплати - задовольнити.

Сятгнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту виконкому Тернівської районної у місті ради 796 (сімсот дев`яноста шість) грн. 56 коп. надмірно сплаченої суми щомісячної компенсаційної виплати за період з 21.06.2012 року по 14.11.2012 року.

Судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. за подання позову віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: