Справа № 548/1324/19
Провадження № 2/548/531/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Коновод О.В.

за участю : секретаря судового засідання - Вовк М.І.

за участю представника позивача- адвоката Павелко Р.С.

за участю представника відповідача - адвоката Бондаренко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 16.08.2016 близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_2 разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_1 , перебували біля Хорольського районного будинку культури по вул . Незалежності, 73, м. Хорол , у салоні автомобіля "Mercedes Benz Vito" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , де в останнього на ґрунті ревнощів виник умисел на заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 умисно дерев`яною палицею наніс не менше 2 ударів в область голови, не менше 1 удару в область правого плеча, не менше 1 удару в область правого передпліччя та не менше 3 ударів в область спини ОСОБА_1 , а в подальшому своєю рукою умисно схопив та здавив верхню частину правої руки ОСОБА_1 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ран на голові, синця на правому плечі, лінійних подряпин на правому передпліччі та спині, які згідно висновку експерта № 212 від 10.10.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

В подальшому Позивач під час розгляду справи в суді відмовилася від обвинувачення ОСОБА_2 , у зв`язку з чим Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 04.11.2016 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - закрито в зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Однак закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення не звільняє ОСОБА_2 від відшкодування моральної шкоди завданої ОСОБА_1 в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Так неправомірними діями ОСОБА_2 їй також заподіяна моральна (немайнова) шкода, яка полягає в тому, що в момент заподіяння тілесного ушкодження вона пережила фізичний біль, емоційний стрес, який супроводжувався почуття розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я. В подальшому вона була вимушена проходити амбулаторне лікування з періодичним відвідуванням лікувального закладу.

Впродовж всього періоду лікування вона почувалася дискомфортно, в неї часто повторювалися приступи головного болю. До даного часу в неї наявне відчуття перестороги та щоразу, коли вона, бачить Відповідача, в неї виникають спогади про негативну подію з ОСОБА_2 .

Розмір заподіяної Позивачу моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести Позивачу, а тому враховуючи характер і тривалість душевних страждань, яких позивач ОСОБА_1 зазнала у зв`язку із протиправними діями відповідача, які виразилися в спричиненні їй фізичного болю і заподіянні тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у житті позивачки, зокрема, необхідності проходження курсу лікування, вона оцінила в 30 000 гривень.

Посилаючись на вказане, просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Павелко Р.С. , у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Бондаренко С.Г. в судовому засіданні позов не визнали та прохали у його задоволенні відмовити з підстав наведених у відзиві.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили суду, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 проживали майже три роки після вчинення ОСОБА_2 злочину, вели спільне господарство.

Вислухавши пояснення сторін, врахувавши покази свідків всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Зі змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 04.11.2016 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - закрито в зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення, з якої вбачається, що 16.08.2016 близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_2 разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_1 , перебували біля Хорольського районного будинку культури по вул. Незалежності , 73, м. Хорол , у салоні автомобіля "Mercedes Benz Vito" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , де в останнього на ґрунті ревнощів виник умисел на заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 умисно дерев`яною палицею наніс не менше 2 ударів в область голови, не менше 1 удару в область правого плеча, не менше 1 удару в область правого передпліччя та не менше 3 ударів в область спини ОСОБА_1 , а в подальшому своєю рукою умисно схопив та здавив верхню частину правої руки ОСОБА_1 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ран на голові, синця на правому плечі, лінійних подряпин на правому передпліччі та спині, які згідно висновку експерта № 212 від 10.10.2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову , лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вказані обставини не заперечувалися в судовому засіданні сторонами по справі.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Судом встановлено, що позивач зазнала душевних страждань та інших негативних явищ, у неї погіршився стан здоров`я, внаслідок вчинених відповідачем злочинних дій.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи встановлені судом обставини та виходячи з вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди з 30000,00 грн. до 3000,00 грн. Зазначений розмір відшкодування є достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не призводить до її збагачення, при встановлених обставинах становитиме достатню справедливу сатисфакцію.

Отже, за наведених вище обставин та враховуючи , що позивач ОСОБА_1 проживала майже три роки з відповідачем ОСОБА_2 після вичнення ним злочину проти неї та вела спільне господарство, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на часткове задоволення позовних вимог та керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 76,84 грн..

Позивач від сплати судового збору звільнений на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене вище та на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 4, 15, 133, 137, 141, 175, 264, 265, 268,354,355 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 - 3000 ( три тисячі ) гри вень на відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на корисиь держави судовий збір у розмірі 76,84 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 04.11.2019 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Павелко Руслан Сергійович, адреса м. Хорол, вул. 1 Травня , буд. 8 " Б " оф . 1 Полтавської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

Представник відповідача : адвокат Бондаренко Станіслав Григорович, адреса АДРЕСА_3 .

Суддя : О.В. Коновод