Житомирський апеляційний суд
Справа №292/899/18 Головуючий у 1-й інст. Гуц О. В.
Категорія 33 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі цивільну справу №292/899/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15 січня 2019 року, ухвалене суддею Гуц О.В. у смт Пулини (повний текст складено 21 січня 2019 року)

встановив:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому після уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 13 513,88 грн матеріальної шкоди, з яких: 9 687,00 грн - вартість пошкодженого майна, 3 183,00 грн - вартість відновлювальних робіт, 643,88 грн - заборгованість по комунальним послугам, а також судовий збір та витрати за проведену експертизу.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15 січня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивача ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2 12 913,88 грн матеріальної шкоди, 704,80 грн судового збору та 1 200 грн витрат на проведення експертизи, в решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги посилається на те, що судом першої інстанції до спірних правовідносин не застосовано ст. 779, 785 ЦК України та помилково застосовано ст. 1166 ЦК України. Зазначає, що покази свідків, які суд взяв за основу не можуть бути підставою для визначення розміру завданих збитків. Крім того, суд першої інстанції не надав критичну оцінку звіту про оцінку № М-125-12/18 від 05 грудня 2018 року як такому, що не відповідає встановленим законом нормам.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

В судовому засіданні відповідач апеляційну скаргу підтримала із викладених в ній підстав, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні, а рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що 09 травня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір оренди житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

За умовами договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове користування житлове приміщення на строк до 10 травня 2016 року.

Згідно п. 2 вказаного договору орендар бере на себе зобов'язання по утриманню квартири і бережливому використанню предметів, які знаходяться у квартирі, що орендується. Орендар зобов'язується використовувати квартиру по її призначенню, своєчасно оплачувати комунальні послуги, згідно договору, і проводити всі розрахунки, пов'язані з експлуатацією квартири.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що квартира і майно, що орендується повинні бути передані орендодавцю у тому ж стані, в якому вони були передані в орендне користування з урахуванням нормального природного зносу.

Пунктом 7 вказаного договору передбачено, що у випадку порушення зобов'язання, що виникає з цього договору, сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України.

Згідно додатку до договору оренди від 10 травня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, предметом договору є: м'який куток 1 шт. - 2 000 грн, карнізи алюмінієві 12 шт. - 600 грн, кухонний стіл 1 шт. - 500 грн, світильники 6 шт. - 300 грн, палас 3,5 м. х 1,5 м, стіл - тумба під телевізор 1 шт. - 800 грн, штори на дверях 4 шт. - 200 грн, бойлер 1 шт. - 1000 грн, підставочна тумбочка 1 шт. - 900 грн, антена для телевізора, кутові шафи 2 шт. - 4000 грн, палац 1 шт. 3,60 м х 3,60 м - 700 грн, дивани 2 шт. - 3000 грн, стіл для комп'ютера 1 шт. - 2000 грн, пенал-тумба 1 шт. - 1300 грн, тюлі на вікна 8 шт. - 800 грн, кран у ванній - 650 грн, тумба для білизни 1 шт. - 1500 грн, штори на вікнах 4 шт. - 150 грн, триляж 1 шт. - 800 грн, палац 3,5 м х 3,5 м 1 шт. - 600 грн, кухонна стінка 6 шт. - 3500 грн, ванна 1 шт. - 350 грн, електроплита 1 шт. - 3000 грн, витяжка 1 шт. - 700 грн, унітаз 1 шт. - 1000 грн, аптечка у ванній 1 шт. - 150 грн. Зроблено капітальний ремонт у будинку і вулиці, котел на опалення (дровами) 1 шт. - 6000 грн, насос на опалення 1 шт. - 800 грн, лінолеум на кухні 2 м х 1,5 м 1 шт. - 140 грн, лінолеум у веранді 2 м х 4 м - 400 грн, вішалка для одягу із дзеркалом 1 шт. - 100 грн, змішувач у ванній 1 шт. - 100 грн, нова клейонка, стіл у сараї 1 шт., відро у криницю 1 шт. - 100 грн, у сараї сіно, труби на камін залізні 4 шт. - 1200 грн, бочка + кран (літній душ) 1 шт. - 200 грн, палац у ванній 1,5 м х 1,5 м 1 шт. - 150 грн, палас у веранді 1,5 м х 1,5 м, лінолеум у коридорі 1 шт. 3,5 м х 1,5 м - 420 грн, кришка на унітаз - 125 грн. Все знаходиться в хорошому стані (а.с. 11).

Користуючись орендованим житлом та майном, яке знаходить у ньому, відповідач належним чином не виконувала умови договору оренди від 09 травня 2016 року, допустила заборгованість по комунальним послугам, пошкодження майна, про що свідчить неодноразове звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів, а саме - відповідь Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 02 квітня 2018 року, листи Пулинського відділення поліції ГУНП в Житомирській області № 1420/224/01-2018 від 28 березня 2018 року, № 1450/224/01-2018, № 1674/224/01-2018 від 12 квітня 2018 року, № 1414/224/01-2018 від 31.03.2018 року. Дані листи містять роз'яснення про право ОСОБА_1 на звернення до суду в порядку цивільного судочинства з приводу захисту своїх прав та відшкодування шкоди (а.с. 7, 8, 9, 16, 31).

Як вбачається з довідки № 113 від 28.11.2018, виданої КБП «Пулинський водоканал» Пулинської селищної ради, відповідно до заяви, поданої ОСОБА_1, у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 01.06.2017 було проведено заміну приладу обліку холодної води. Причиною заміни приладу обліку холодної води стало його механічне пошкодження, спричинене зовнішнім втручанням в роботу приладу сторонньої особи.

21 березня 2018 року ОСОБА_2 написала розписку, в які зобов'язалась звільнити орендоване житло до 27 березня 2018 року (а.с. 12).

Слідчим СВ Пулинського ВП ГУНП в Житомирській області внаслідок огляду орендованого будинку АДРЕСА_1 складено протокол огляду із зазначенням недоліків та пошкоджень, які були виявлені та описані: пошкоджений лінолеум в приміщенні кухні, ванної та коридору, пошкоджено шпалери в кухні, забитий шланг мийки на кухні, пошкоджена шляхом дії води поличка в тумбочці мийки, відсутній замок на вхідних дверях до ванної кімнати, тріснутий унітаз в нижній його частині, пошкоджений кран у ванній кімнаті, від'єднана кришка від унітазу, виявлено пошкодження на стінах з пластику у ванній кімнаті, забитий твердопаливний котел, відсутня частина килиму на підлозі у прихожій, пошкоджено меблі, а саме - комп'ютерний стіл (зламана тумбочка), в дитячій кімнаті у шафі відсутня ручка, наявні пошкодження у вигляді подряпин та відгалужень на вказаній шафі та тумбочці під телевізор. За словами власниці на вікні у дитячій кімнаті та у прихожій тюль не належить їй, а інша. На м'якому куточку зі шкіри у їдальні виявлено пошкодження у вигляді розірваної шкіри по його кутах. ОСОБА_1 вказала на двері, які знаходяться прямо від входу від веранди з видимими на них пошкодженнями у вигляді відгалужень та вм'ятин, відсутній язичок дверного механізму (а.с. 32-33).

Відповідно до листа № 4877/224/01-18 від 25.10.2018, Пулинського відділення поліції ГУНП в Житомирській області, повідомлення ОСОБА_2 по факту конфлікту з ОСОБА_1 з приводу будинку, який вона в неї винаймала та проживала, обліковано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області за № 547 від 21.03.2018 та № 594 від 27.03.2018, розглянуто у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян». ОСОБА_2 роз'яснено право на звернення до суду.

Згідно звіту № М-125-12/18 ПП «Експерт-Сервіс-Консалт» про оцінку визначення матеріальних збитків майна квартири від 05.12.2018, визначено матеріальні збитки майна житлового приміщення в АДРЕСА_1 в розмірі 12 870 грн, в тому числі: - вартість матеріалів - 9 687 грн; вартість робіт - 3 181 грн.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_2 договору оренди та пошкодженням майна, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з неї завдану матеріальну шкоду.

Вирішуючи спір та задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач уклала з позивачем договір оренди квартири, згідно якого взяла на себе зобов'язання по утриманню квартири і бережливому використанню предметів, які знаходились у квартирі, що передана в оренду, речі, перераховані в додатку, зобов'язалась використовувати за призначенням, своєчасно оплачувати комунальні послуги згідно договору і проводити всі розрахунки, пов'язані з експлуатацією квартири, несе матеріальну відповідальність за предмети, що знаходяться в квартирі і зобов'язується відшкодувати кошти за завданий збиток та квартира і майно, що передані їй в користування згідно договору оренди з урахуванням нормального природного зносу та беручи до уваги, що в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 спричинила ОСОБА_1 матеріальну шкоду.

Суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Згідно ч. 1 ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 764 ЦК України передбачено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Таким чином, уклавши договір оренди від 09 травня 2016 року з додатком до нього ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання по належному користуванню будинком та збереженню майна, яке міститься в ньому.

Відповідно до положень закону, позивач має довести факт заподіяння шкоди, її розмір, протиправність поведінки заподіювача, а також причинний зв'язок між цією поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б однієї із цих умов є підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування шкоди.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у даному спорі всіх умов для відшкодування матеріальної шкоди.

Посилання скаржника щодо неправомірності взяття до уваги показів свідків судом першої інстанції апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вказані свідки підтвердили наявність у орендованому будинку нового ремонту, а не розмір матеріальної шкоди. Суд першої інстанції на підтвердження розміру матеріальної шкоди за основу взяв № М-125-12/18 ПП «Експерт-Сервіс-Консалт» про оцінку визначення матеріальних збитків майна квартири від 05 грудня 2018 року.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Згідно ст. 779 ЦК України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини (ч. 1), а у разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків (ч. 2). Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця (ч. 3).

Частиною першої статті 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи та цей факт не заперечувався сторонами в судовому засіданні між останніми неодноразово виникали конфлікти з приводу використання орендованого житла та пошкодження наявного у ньому майна, яке відповідачем в добровільному порядку відновлено не було. За таких обставин, не заслуговують на увагу доводи відповідача про обов'язок наймодавця спочатку вимагати відновлення пошкоджених речей, а лише потім за наявності відмови на відшкодування збитків. Під час розгляду справи клопотань про призначення експертизи відповідачем не заявлялось, як і не було спростовано розміру спричиненої матеріальної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування шкоди та стягнув їх з відповідача на користь позивача у межах документально підтвердженого розміру.

Інших доводів, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів апеляційного суду не вбачає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб'єктивний характер, зводяться до невірного трактування норм матеріального права і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 15 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст складено 12.04.2019