Провадження 2/127/2700/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Шеремети А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Військторгсервіс» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа № 127/19397/19 за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Військторгсервіс» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні 17.10.2019 року представником відповідача - ОСОБА_2 заявлено клопотання про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Концерну «Військторгсервіс» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вимоги позивача не оплачені судовим збором.

Представник позивача Медведенко О.В. заперечила проти задоволення клопотання представника відповідача, зауваживши, що позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі від сплати судового збору під час розгляду справи звільнені.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали даної справи, судом встановлено, що 15.07.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Концерну «Військторгсервіс». На першій сторінці позову ОСОБА_1 зазначає, що від сплати судового збору він звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Провадження в цивільній справі № 127/19397/19 за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Військторгсервіс», яка розглядається за правилами спрощеного провадження, відкрито 19.07.2019 року.

Позивач пред`явив вимоги про: визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

При додатковому вивченні матеріалів даної справи судом встановлено, що дану позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року).

Згідно вимог частини 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301гс18).

За таких обставин, з урахуванням позовних вимог, ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу підлягають оплаті судовим збором як за вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що з 01.01.2019 року за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.); за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9 605 грн.).

Реквізити для сплати судового збору при подачі позову до Вінницького міського суду Вінницької області розміщені на офіційному веб порталі суду.

Відповідно до вимог частини 11 статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Суд роз`яснює позивачу, що в разі, якщо він усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків (ч. 12 ст. 187 ЦПК України). Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч. 13 ст. 187 ЦПК України).

Враховуючи наведені обставини, в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 В.М. про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Концерну «Військторгсервіс» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_5 слід залишити без руху, а позивачу - надати строк для сплати судового збору.

Керуючись ст. 187 ч. 11 ЦПК України,

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Концерну «Військторгсервіс» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Концерну «Військторгсервіс» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху в частині вимог про скасування наказу про звільнення, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, надавши позивачу строк для сплати судового збору протягом десяти днів з дня вручення повної ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складене 17 жовтня 2019 року.

Суддя: