Справа № 365/106/19
Номер провадження: 2/365/129/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.2019 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань суду №1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Малоберезанська сільська рада Згурівського району Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3, про визнання права на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 згідно Сертифікату серії РН № 322757 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Малоберезанське» на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області. До складу сільськогосподарських угідь, які підлягають розпаюванню, входить рілля, багаторічні насадження та пасовища.

ОСОБА_5 помер 16.11.2000 року. Його спадкоємці сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спадщину за заповітом у встановленому законом порядку прийняли та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), їх частки у спадщині є рівними та становлять по Ѕ частині. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 частково реалізували своє право на земельну частку (пай) та отримали у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площами 1,2672 га та 1,2671 га відповідно. Своє право на багаторічні насадження та пасовища ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не реалізували, так як проекти відведення цих земельних ділянок не виготовлялись.

06.01.2007 року помер ОСОБА_7, спадщину за законом після його смерті прийняла його дружина позивач ОСОБА_1 та отримала в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 1,2671 га. Інший спадкоємець померлого, його син ОСОБА_3 спадщину не прийняв та на спадщину не претендує. До складу спадщини за законом увійшло також право на земельну частку (пай) в частині багаторічних насаджень та пасовищ.

Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на багаторічні насадження та пасовища, у звязку із ненаданням доказів належності їх на праві власності померлому. В досудовому порядку вирішити питання оформлення спадкових прав позивач не має можливості, тому представник позивача ОСОБА_4 просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування право на 1/2 частину сільськогосподарських угідь у вигляді багаторічних насаджень площею 0,85 в умовних кадастрових гектарах та пасовищ площею 0,11 в умовних кадастрових гектарах, а також не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України.

В підготовче судове засідання учасники справи не зявились, про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити, відповідач ОСОБА_2 районна державна адміністрація позовні вимоги визнала, треті особи Малоберезанська сільська рада, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечували.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення про задоволення позову.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, ОСОБА_5 згідно Сертифікату серії РН № 322757 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Малоберезанське» на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області (копія Сертифікату а.с.10).

Після смерті ОСОБА_5, який помер 16.11.2000 року, спадщину за заповітом прийняли його сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Інші спадкоємці відсутні, дружина ОСОБА_5 ОСОБА_8 померла 20.09.1992 року. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату серії РН № 322757. Частки спадкоємців у спадщині є рівними та становлять по Ѕ. Зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.07.2002 року, зареєстроване в реєстрі за № 995, яким підтверджено належність їм в рівних долях спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала в колективній власності КСП «Малоберезанське» згідно Сертифікату серії РН № 322757 (копії свідоцтв про смерть а.с.11,12, копія свідоцтва про народження а.с.22, копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом а.с.14, копія спадкової справи № 155 до майна померлого 16.11.2000 року ОСОБА_5 а.с.47-75).

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 використали своє право лише на частину земельної частки (паю) у вигляді ріллі та отримали у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площами 1,2672 га та 1,2671 га відповідно. В частині багаторічних насаджень та пасовищ відповідне право нереалізоване. Проекти відведення земельних ділянок у вигляді багаторічних насаджень та пасовищ, які входять до складу земельної частки (паю) за Сертифікатом серії РН № 322757, ОСОБА_5, а також його спадкоємцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не замовлялись та не виготовлялись (довідка Малоберезанської сільської ради а.с.16).

Розмір земельної частки (паю) в частині багаторічних насаджень та пасовищ за Сертифікатом серії РН № 322757 становить: багаторічні насадження 0,85 га, пасовища 0,11 га (довідка Малоберезанської сільської ради а.с.17).

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом померлого 06.01.2007 року ОСОБА_7, інші спадкоємці відсутні. Третя особа ОСОБА_3 спадщину не приймав та на спадщини не претендує, строк для прийняття спадщини закінчився. Позивач спадщину у встановленому законом порядку прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 1,2671 га. Позивач набула право власності на успадковану земельну ділянку. До складу спадщини також входить право на Ѕ частину земельної частки (паю) у вигляді багаторічних насаджень та пасовищ (копія свідоцтва про смерть - а.с.13, копія свідоцтва про одруження - а.с.20, копія свідоцтва про народження - а.с.21, копія свідоцтв про право на спадщину за законом - а.с.15, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності а.с.19, копії спадкової справи № 937/2007 до майна померлого 06.01.2007 року ОСОБА_7 - а.с.80-127).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки в частині багаторічних насаджень та пасовищ у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, якими б посвідчувалось право власності померлого ОСОБА_7 на вказані земельні ділянки (постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій а.с.18).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають , зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:

- свідоцтво про право на спадщину;

- посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Пуктом 3.5 Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Пунктом 17 Перехідних положень ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом померлого 06.01.2007 року ОСОБА_7 Позивач спадщину у встановленому законом порядку прийняла та її спадкові права ніким не оспорюються. До складу спадщини за законом входить земельна частка (пай) в частині багаторічних насаджень та пасовищ у землі, яка належала ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 995. У звязку з відсутністю Сертифікату про право на земельну частку (пай) чи іншого правовстановлюючого документу, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах. Суд вважає за необхідне визнати за позивачем ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на 1/2 частину сільськогосподарських угідь у вигляді багаторічних насаджень розміром 0,85 в умовних кадастрових гектарах та пасовищ розміром 0,11 в умовних кадастрових гектарах у праві на земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Малоберезанське». Суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та судові витрати понесені позивачем залишити за ним. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову, тобто 384,20 грн.

Керуючись ст.ст.1217,1218,1223,1261,1273 ЦК України,

ст.ст.19,141,142, 200,206,263,265,273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Малоберезанська сільська рада Згурівського району Київської області, Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3, про визнання права на майно в порядку спадкування задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 06.01.2007 року, право на 1/2 частину сільськогосподарських угідь у вигляді багаторічних насаджень розміром 0,85 в умовних кадастрових гектарах та пасовищ розміром 0,11 в умовних кадастрових гектарах у праві на земельну частку (пай) розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП «Малоберезанське» на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області, яке належало померлому ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 995.

Не застосовувати до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області ст. 141 ЦПК України.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову 12.03.2019 року згідно квитанції № 0.0..1, оригінал якої знаходиться при матеріалах даної цивільної справи, а саме грошові кошти в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ