КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 755/14539/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/14763/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Галаган В.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

29 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Хоменко І.О.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи: Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись в обґрунтування заяви на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_3

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Також зазначила, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все його майно, ОСОБА_3 , як дочка померлого має право на частку у спадщині, у зв`язку із чим просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ., зобов`язати Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни до актового запису про народження № 0І від 4 грудня 2001 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, щодо ОСОБА_3 , записавши в графі «Батько» « ОСОБА_2 , громадянин України».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно д ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявник вказує на наявність у дитини права спадкування після смерті ОСОБА_2 , що, на думку суду, свідчить про наявність спору про право як щодо батьківства так і щодо права на спадщину, яке підлягає розгляду у порядку позовного провадження, при цьому суд першої інстанції враховував і положення пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, якою визначено розгляд даної категорії справ у позовному провадженні. Проте з таким висновком суду повною мірою погодитись не можна з огляду на наступне.

За ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Факт батьківства встановлюється в порядку окремого провадження.

Відповідно до приписів ст. 315 ЦПК України, судам підвідомчі справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Аналогічні роз`яснення містить п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де вказано, що у тому разі, коли буде виявлено, встановлення підвідомчого суду факту пов`язане із вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті такої заяви, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається зі змісту вимог, заявник просить встановити факт батьківства ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для отримання спадщини, яка залишилася після його смерті.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у п. 2 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть, вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Відмовляючиу відкритті провадження у справі судом не перевірено та не конкретизовано чиї права будуть порушені у разі розгляду заяви ОСОБА_1 і чи дійсно є спір про право.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази того, що будь яка особа заперечує проти посилань заявника або висувала якійсь вимоги, які в своїй сукупності можуть вважатися спором щодо будь якого права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

При цьому, суд не позбавлений можливості у разі встановлення в ході розгляду справи наявного, реального спору (звернення з відповідними заявами до суду зацікавлених осіб, виявлення інших претендентів на спадщину, тощо), вирішити питання про залишення заяви без розглядув подальшому, як то передбачено ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді