Справа № 134/62/18
Провадження № 22-ц/801/2157/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гринишина А. А.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 рокуСправа № 134/62/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Рибчинського В.П., Денишенко Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2019 року, постановлену у складі судді Гринишиної А. А. в приміщені суду смт. Піщанка,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2019 року призначено :

1. Судово - товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: визначити ринкову вартість гаража розміром 3х4, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; визначити ринкову вартість земельної ділянки в АДРЕСА_2 площею 0,0030 га для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер :01:001:1113; визначити ринкову вартість травматичного пістолету "Ford" 12 РМ, що зареєстрований за ОСОБА_1

2. Будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: визначити вартість будівельних матеріалів витрачених для будівництва гаража на земельній ділянці в АДРЕСА_2 площею 0,0030 га для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер :01:001:1113 та стан готовності будівництва.

На час проведення експертиз провадження в справі зупинено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що питання, поставлені позивачем на вирішення судово-товарознавчої та будівельно-технічної експертиз, мають доказове значення у цій справі, оскільки впливають на визначення розміру часток сторін у спільній сумісній власності та порядок їх виділу в натурі.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що позивач в позові вказав вартість майна, а тому необхідності призначення експертиз немає. При поданні позовної заяви клопотання про призначення експертизи позивач не заявляв, чим допустив порушення процесуального права, адже на стадії розгляду справи по суті суд першої інстанції не міг призначати судово - товарознавчу експертизу та будівельно-технічну експертизу. Позивач мав змогу скористатися положеннями статті 106 ЦПК України та у разі потреби самостійно замовити проведення експертизи. Окрім цього, судом першої інстанції допущено порушення встановленого законом строку розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні адвокат Ломаченський В. П., який діє в інтересах ОСОБА_2 , заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суд першої інстанції без змін, посилаючись на те, що клопотання про призначення експертизи було заявлено в позовній заяві..

Відповідач у судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частиною першою статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 12 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» звертає увагу судів на те, що вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що: а) вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення у справі судово - товарознавчої експертизи для визначення ринкової вартості гаража розміром 3х4, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; земельної ділянки в АДРЕСА_2 площею 0,0030 га для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер :01:001:1113; травматичного пістолету "Ford" 12 РМ, що зареєстрований за ОСОБА_1 , а також будівельно-технічної експертизи для визначення вартості будівельних матеріалів витрачених для будівництва гаража на земельній ділянці в АДРЕСА_2 площею 0,0030 га для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер :01:001:1113 та стан готовності будівництва.

Доводи апеляційної скарги про те, що при поданні позовної заяви клопотання про призначення експертизи позивач не заявляв, а судом першої інстанції при постановлення ухвали допущено порушення норм процесуального права, оскільки експертизу призначено на стадії розгляду справи по суті, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що дають правові підстави для скасування ухвали місцевого суду, адже згідно з частиною п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, із позовної заяви видно, що позивачем було заявлено клопотання про призначення експертизи у справі /т. 1 а. с. 2/.

Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

З огляду на зазначене, оскільки відповідачем заперечуються позовні вимоги повністю, суд першої інстанції, сприяючи учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, правомірно призначив у справі судово - товарознавчу та будівельно-технічну експертизи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач в позові вказав вартість майна, а тому необхідності призначення судової експертизи немає, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідачем визначена позивачем вартість не визнається, а позовні вимоги відповідач вважає необґрунтованими.

Твердження апеляційної скарги про те, що позивач мав змогу скористатися положення статті 106 ЦПК України та у разі потреби самостійно замовити проведення експертизи, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не дають підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки положення статті 106 ЦПК України надають право учаснику справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Однак положення статті 106 ЦПК України не є для учасників справи обов`язковими.

Суд апеляційної інстанції вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про допущення місцевим судом порушень встановленого законом строку розгляду справи, однак зазначена обставина не може бути підставою для скасування ухвали суду.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2019 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає..

Головуючий суддя Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис Т. О. Денишенко

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Л. О. Голота

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2019 року.