ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6192/19 Справа № 182/8860/18 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2018 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання дітей в розмірі 13997 грн. 10 коп.( тринадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім грн. 20 коп.).

В іншому відмолено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року у справі №182/8860/18 в частині стягнення з відповідача на її користь понесені додаткові витрати на утримання дітей в розмірі 13997,10 грн. та ухвалити нове рішення, яким стягнути на її користь з відповідача додаткові витрати пов`язані з хворобою та лікуванням малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 477,89 грн. разово, та стягнути разово з відповідача на її користь додаткові витрати, пов`язані з розвитком здібностей дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 20979,14 грн. В іншому рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року залишити без змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року у справі №182/8860/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у стягненні додаткових витрат на дитину в повному обсязі.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року задовольнити та скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року №182/8860/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у стягненні додаткових витрат на дитину в повному обсязі.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є спільними дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5-6).

Сторони розірвали шлюб 10.04.2018 року (а.с. 7), після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з матір`ю.

На утримання дітей ОСОБА_2 за рішенням суду сплачує аліменти в розмірі 1/3 частина від заробітку щомісячно та до повноліття дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, донька ОСОБА_5 знаходиться на обліку у ендокринолога з діагнозом: ХАТ ДЗІ (по ВОЗ) еутиреоз, з 21.10.2017 року пройшла підготовчі курси щодо вступу вищих навчальних закладів у Комунальному вищому навчальному закладі „Нікопольський педагогічний коледж Дніпропетровської обласної ради, тривалістю 6 місяців, починаючи з 21.10.2017 року, навчається у Комунальному вищому навчальному закладі „Нікопольський педагогічний коледж Дніпропетровської обласної ради за державним замовленням на 1-му курсі денної форми навчання 013 Початкова освіта, де отримує додаткову спеціалізацію „Інформатика в початкових класах, додатково відвідує Комунальний вищий навчальний заклад „Нікопольський педагогічний коледж Дніпропетровської обласної ради, денної форми навчання, за спеціальністю 013 Початкова освіта, додаткова спеціалізація „Вчитель англійської мови в початкових класах згідно договору №50-кф про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 31.08.2018 року.

Донька ОСОБА_6 займається в Нікопольській комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі „Електрометалург у відділенні художньої гімнастики, приймає участь у чемпіонатах з художньої гімнастики, навчається з вересня 2018 року в студії дитячої творчості „Палітра при Нікопольському відділенні Національної спілки художників Дніпропетровської обласної організації.

З 02.08.2018 року по 12.08.2018 року діти оздоровлювалися на базі відпочинку „Амулет.

Позивач починаючи з жовтня 2017 року до вересня 2018 року понесла витрати на утримання дітей:

-на проведення лабораторних обстежень доньки ОСОБА_7 у розмірі, що складає 955,78 грн.

-на оплату підготовчих курсів доньки Віталії щодо вступу до вищих навчальних закладів у Комунальному вищому навчальному закладі „Нікопольський педагогічний коледж Дніпропетровської обласної ради, тривалістю 6 місяців, починаючи з 21.10.2017 року у розмірі 2100 грн.

-на оплату за навчання на додатковій спеціалізації Вчитель англійської мови в початкових класах доньки ОСОБА_7 в Комунальному вищому навчальному закладі „Нікопольський педагогічний коледж Дніпропетровської обласної ради, в розмірі 2580 грн.

-на придбання ноутбуку Lenovo IdeaPad 320-151 КВ у розмірі, що складає 15592 грн., для доньки ОСОБА_7 у зв`язку з навчанням у Комунальному вищому навчальному закладі „Нікопольський педагогічний коледж Дніпропетровської обласної ради за державним замовленням на 1-му курсі денної форми навчання 013 Початкова освіта, де отримує додаткову спеціалізацію „Інформатика в початкових класах.

-на придбання спеціального приладдя, взуття та нарядів для виступів з художньої гімнастики для доньки Аріни в розмірі 11 187 грн.

-на участь доньки Аріни у чемпіонатах з художньої гімнастики, а саме проїзд та проживання дитини на суму 1215,19 грн.

-на придбання спеціальних приладів(мольберт, олівці, фарби, папір тощо) для занять доньки ОСОБА_8 в студії дитячої творчості „Палітра при Нікопольському відділенні Національної спілки художників Дніпропетровської обласної організації, в розмірі 1999,10 грн.

-на оздоровлення дітей з 02.08.2018 року по 12.08.2018 року на базі відпочинку „Амулет в розмірі 5700 грн.

-на придбання для доньки Аріни шкільної форми на 2018 навчальний рік в розмірі 1545 грн.

Отже, починаючи з жовтня 2017 року позивач витратила на зазначені вище різні послуги , курси , навчання, приладдя, одяг кошти в розмірі 42874,07 грн.

Всі ці витрати позивач підтвердила належними та допустимими письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, малюванню або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що вчинені позивачем додаткові витрати, а саме: придбання ноутбуку Lenovo IdeaPad 320-151 КВ за 15592 грн., спеціального спортивного взуття та нарядів для виступів з художньої гімнастики на суму 11187грн. та витрати для участі дитини у чемпіонатах з художньої гімнастики на суму 1215,19грн. не є забаганкою дітей та вчинені в їх інтересах, які мають право на належний рівень життя та розвиток. Між тим, витрати на проведення лабораторних обстежень доньки, на оплату підготовчих курсів щодо вступу до вищих навчальних закладів, на оплату за навчання на додатковій спеціалізації, на придбання спеціальних приладів для занять доньки в студії дитячої творчості, на оздоровлення дітей, на придбання шкільної форми не є додатковими витратами не викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України і ці витрати покриваються за рахунок оплати аліментів.

Приведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі доводи, що донька ОСОБА_5 пройшла підготовчі курси щодо вступу до вищих навчальних закладів у Комунальному вищому навчальному закладі Нікопольський педагогічний коледж Дніпропетровської обласної ради, тривалістю 6 місяців, починаючи з 21.10.2017 року та відвідує Комунальний вищий навчальний заклад Нікопольський педагогічний коледж Дніпропетровської обласної ради, денної форми навчання, за спеціальністю 013 Початкова освіта, додаткова спеціалізація Вчитель англійської мови в початкових класах, колегія суддів ставиться критично, оскільки додаткові витрати присуджуються на дитину внаслідок понесених витрат, які викликанні особливими обставинами, зокрема наявність потреби у таких витратах має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Твердження ОСОБА_1 , що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги додаткові витрати на придбання спеціальних приладів для малювання, призначених для розвитку здібностей дитини та відпочинок відпочинок дітей на базі відпочинку Амулет, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що зазначені позивачем додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дітей, які викликані особливими обставинами в розумінні стаття 185 СК України, і ці витрати покриваються за рахунок оплати аліментів.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що позивач не зверталась до нього з пропозицією про участь у додаткових витратах та самостійно витрачала кошти, не задумуючись про те чи зможе батько оплатити та надати кошти на ті чи інші витрати, колегія суддів ставиться критично, оскільки вчинені позивачем додаткові витрати не є забаганкою дітей та вчинені в їх інтересах, які мають на право на належний рівень життя та розвиток.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, що надані позивачем чеки не відповідають вимогам законодавства, є безпідставними, оскільки непідтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , що ним надається у користування позивачу без обмежень частину своєї квартири, а сам змушений проживати у орендованій квартирі , колегія суддів ставиться критично, оскільки той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст.185 СК України).

Посилання ОСОБА_2 на те, що він потребує лікування та оперативного втручання для видалення грижі, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки на теперішній час останній офіційно працевлаштований та має постійний дохід.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини, дитині має право належати право на зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включая допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Також відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Також не приймаються колегією суддів доводи відповідача стосовно того, що його матеріальне становище не дає йому можливості оплачувати додаткові витрати на дитину.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, ОСОБА_2 не надано.

Приведені в апеляційних скаргах інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича