Справа № 610/3527/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Носова Г.С.,

за участі секретаря Виноградської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м. Балаклія Харківської області цивільну справу № 610/3527/18 (№ 2/610/88/2019) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 року судом одержано позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.11.2010 року в розмірі 10695,75 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.11.2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Станом на дату смерті позичальника сума заборгованості складає 10 695,76 грн.

26.06.2013 позичальник ОСОБА_2 помер.

15.02.2018 року позивачем отримано відповідь приватного нотаріуса про те, що із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1, до якої 11.03.2018 року позивачем направлено лист-претензію.

Ухвалою судді від 18.12.2018р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 14.01.2019р. справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з'явився, просив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. При цьому надала до суду письмові заперечення, в яких зазначила, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 договору про надання кредиту. До позовної заяви додано Заяву-Анкету про надання послуг від 11 листопада 2010 року на оформлення в ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я ОСОБА_2 ощадної книжки (депозиту). Вказана анкета не може розцінюватись як Заява на оформлення кредитної картки.

В позові Позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 11.11.2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Вказані обставини ПАТ КБ «ПриватБанк» не підтверджені будь-якими належними доказами, в матеріалах справи відсутня Заява на отримання платіжної картки та встановлення кредитного ліміту. Заявлена до стягнення сума заборгованості є необгрунтованою, так як сума боргу виникла після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_2 помер 26 червня 2013 року.

У відповідності до спадкової справи, спадкоємицею майна померлого є ОСОБА_1. Також, посилалася на те, що позивачем не надано суду доказів обсягу майна, отриманого спадкоємцями у спадщину після смерті ОСОБА_2П, його вартості. При цьому з жодними клопотаннями щодо витребування вказаних доказів від позивача до суду не надходило. Звертаючись до суду з позовом, позивач не довів обставин, коли відповідачем допущено пропуск строку погашення кредитної заборгованості і в якому розмірі. Матеріали справи не містять витягу по особовому рахунку боржника, який міг би бути належним доказом на підтвердження розміру заборгованості. З наданого Позивачем до суду розрахунку заборгованості початок руху коштів, а саме зняття коштів у розмірі 11 440,00 гривень з картки, номер якої не вказано Позивачем, сталося 12 червня 2014 року, тобто майже через рік після смерті ОСОБА_2. В подальшому розмір заборгованості збільшувався за рахунок нарахування Банком відсотків та пені у період після смерті спадкодавця. Оскільки спадкоємці несуть зобов'язання погасити суму основної заборгованості, нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя, нараховані зобов'язання після смерті ОСОБА_2ПI. фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, кредитор пред'явив свої вимоги до спадкоємиці, з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними, що згідно з ч. 4 даної статті, позбавляє його права вимоги до спадкоємців. Кредиторові спадкодавця належить пред'явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право па спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. При цьому, за змістом цієї статті ЦКУ не зобов'язує учасників спадкових правовідносин з'ясовувати наявність усіх боргів, які мав спадкоємець за життя, та всіх кредиторів, які мають право вимоги за такими боргами. Єдиним обов'язком правонаступника є повідомлення кредиторів спадкодавця про відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1281 ЦКУ), і лише якщо правонаступник знає про наявність таких кредиторів і має їхні координати.

Встановлені законом строки для пред'явлення претензій кредиторами не є строками позовної давності, на ці строки не розповсюджуються норми ст.ст. 259,263,264 ЦК України, які регулюють питання зміни, зупинення або переривання строків позовної давності.

Непред'явлення кредиторами у встановлені ст. 1281 ЦК України претензій погашає

належні їм права вимоги, в той час як сплив строку позовної давності є підставою для

відмови у позові ( ч.4 ст.267 ЦК України).

В матеріалах справи міститься лист-претензія вих.№ 8АМВ№814 від 24.02.2018 року, адресована ОСОБА_1, однак відповідачка вказаної претензії не отримувала, до того ж вказана претензія, що надана до матеріалів справи, є ніким не підписана. Позивачем не надано доказів отримання ОСОБА_1 вказаної претензії, тому посилання Позивача на те, що банком було в строк пред'явлено вимоги до спадкоємців шляхом направлення листа-претензії вважає необґрунтованими та недоведеними. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що з листа Приватного нотаріуса Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, отриманого Позивачем 15 лютого 2018 року, Позивачу стало відомо, що спадщину після померлого 26 червня 2013 року ОСОБА_2 прийняла його дружина, ОСОБА_1. Враховуючи вище викладене Позивач мав право звернутися до суду з даним позовом в строк до 15 серпня 2018 року включно, однак фактично позов подано 27 листопада 2018року, тобто з пропуском строків, передбачених ст. 1281 ЦК України. А тому, позовні вимоги не підлягають задоволенню

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 11.11.2010 року ОСОБА_2, 13.10.1949р.н., оформив на своє ім»я (на російській мові) «Сберкнижка (депозит)», що підтверджується анкетою-заявою (а.с.6).

Вказана анкета-заява не може розцінюватися судом як Заява на оформлення кредитної картки.

26.06.2013р. ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.32).

Станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість перед позивачем за кредитним договором № б/н від 11 листопада 2010 року, згідно наданого до суду розрахунку, становить 10 695,76 грн., при цьому зняття коштів у розмірі 11 440грн. з картки відбулося 12 червня 2014р., тобто після смерті ОСОБА_2. (а.с.4-5)

Згідно з повідомленням приватного нотаріусу Балаклійського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 від 09.02.2018р., спадщину після померлого 26.06.2013р. ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_1, свідоцтва про право на спадщину були видані 20.02.2017р. (а.с.36)

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.ст.1220,1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 1,3 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.1281 ЦК Україниспадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредитор спадкодавця має право звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з дня, як йому стало відомо або могло стати відомим про відкриття спадщини, з вимогами до спадкоємців, що прийняли спадщину, повернути йому борг, що був за спадкодавцем. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має пред'явити своїм вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між кредитором та спадкоємцями інше не встановлено.

Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб'єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.

Борги спадкодавця - це майнові зобов'язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обовязок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов'язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.

За чинним законодавством спадкоємці, що прийняли спадщину, повинні виконати боргові зобов'язання в межах дійсної вартості майна, одержаного ними у спадщину. Вартість спадщини визначається на час відкриття спадщини. Отже, умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов'язок виконання зобов'язань: кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитор спадкодавця може пред'явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов'язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку.

Таким чином, надані позивачем докази не дозволяють встановити істотні обставини, а саме укладання договору померлим ОСОБА_2 про отримання кредитних коштів у розмірі 12 000 грн. 11.11.2010р.

Принцип диспозитивності цивільного процесу (ст.11 ЦПК в попередній редакції та ст.13 ЦПК в чинній редакції) передбачає розгляд судом справи на підставі доказів, наданих сторонами. Предмет доказування (факти, що підлягають встановленню) міститься в диспозиції норми матеріального права та не потребує додаткового розяснення судом.

Враховуючи викладене та аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором №б/н від 11.11.2010, тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст.ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.526,527,530,608,1049,1054,1218,1220,1221,1268,1273,1281,1282 ЦК України, ст. ст.3,4,10,12,13,15,19,60,79-81,133,137,141,209,235,247,258-259,263-265,273,352,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , рах. № 3111, МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1, місце проживання: 64282, Харківська область Балаклійський район с.Петрівське вул.8 Березня б.48.

Суддя Г.С. Носов