АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/235/2019 Головуючий у 1 інстанції - Сенько М.Ф.
Унікальний номер справи № 759/1440/17 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

ПоліщукН.В.

При секретарі Дроздовій Ж.Б.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», третя особа: ОСОБА_4, про визнання договорів поруки припиненими,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до відповідача ПАТ «ПроКредит Банк», третя особа: ОСОБА_4, про визнання договорів поруки припиненими.

На обґрунтування позовних вимог вказували, що 26.02.2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ПроКредит Банк» було укладено Рамкову угоду №1280, за якою Банк зобов'язався здійснювати кредитування Позичальника у межах лімітів умов кредитування в розмірі 210 000 доларів США з лімітом строку користування 180 календарних місяців з максимальним розміром процентів 40% річних. Цього ж дня 26 лютого 2008 року між банком та позичальником було підписано договір про надання траншу № 8.10486/1280, згідно з умовами якого кредит у розмірі 210 000 доларів США надається на 180 календарних місяців під 13 % річних. Виходячи з 360 календарних днів у році з цільовим призначенням для придбання квартири за адресою АДРЕСА_1.

В якості забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Рамковою угодою та наступними кредитними договорами, 26.02.2008 року були укладені Договори поруки: № 1280-ДП2 - між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2 ; №1280-ДП1 - між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3, а також між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №8.10486/1280-ДП1 на забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Рамковою угодою та Договором про надання траншу.

Позивачі просили суд визнати припиненими договори поруки №1280-ДП2, №8.10486/1280-ДП2, та №1280-ДП1, що були укладені між сторонами 26.02.2008р., з підстав спливу строку на пред'явлення вимоги до поручителів, та у зв'язку зі збільшенням обсягу відповідальності за договорами без згоди поручителів.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк», третя особа: ОСОБА_4, про визнання договорів поруки припиненими - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

Представник апелянтів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_5, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник відповідача просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався відсутністю збільшення відповідальності поручителя без його згоди, як підстави визнання поруки припиненою, оскільки у пунктах 2.1, 2.2. договору поруки сторони погодили, що поручитель поручається перед кредитором ПАТ «ПроКредит Банк» за виконання усіх зобов'язань позичальника ОСОБА_4 у їх повному обсязі як солідарний з позичальником боржник; розмір зобов'язань позичальника визначаються відповідно до кредитних договорів з урахуванням усіх існуючих та майбутніх кредитів, виданих у межах лімітів умов кредитування; згідно з пунктом 2.3 договору поруки будь - які зміни до рамкової угоди можуть здійснюватись без будь - якого погодження з поручителем. Зазначаючи, що не є підставою припинення поруки і те, що протягом шести місяців з дня виникнення у позичальника обов'язку виконати зобов'язання у повному обсязі банк не пред'явив до поручителя вимогу про погашення боргу, оскільки пунктом 4.1 договору поруки передбачено, що непред'явлення кредитором вимоги про погашення поручителем заборгованості позичальника не тягне за собою припинення поруки.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 26.02.2008 року між ПАТ «ПроКредит Банк» (Кредитор) та ОСОБА_4 (Позичальник) було укладено Рамкову угоду №1280, за якою Кредитор зобов'язався здійснювати кредитування Позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а Позичальник зобов'язався належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені Угодою та Кредитними договорами.

Згідно з пунктом 2.2. Рамкової угоди, на підставі угоди встановлюються наступні ліміти умов кредитування Позичальника: ліміт суми кредитування еквівалент 210000 доларів США, ліміт строку кредитування 180 місяців, максимальний розмір процентів 40% річних.

На підставі та на умовах Рамкової угоди 26.02.2008року між сторонами було укладено Договір про надання траншу №8.10486/1280, за яким Позичальник отримала всю суму кредиту під 13% річних.

Пунком 8.1. Рамкової угоди передбачено, що якщо інше не встановлено Кредитним договором чи Кредитором, Позичальник здійснює дострокове погашення кредиту після подання відповідної письмової заяви, її погодження Кредитором та сплати комісії за дострокове погашення.

За змістом пункту 8.2. Рамкової угоди Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту, зокрема, в наступних випадках: прострочення погашення грошових зобов'язань тривалістю більш ніж 3 банківських днів, наявності обставин, вказаних у пунктах 3.3.1. - 3.3.5. та/або порушення вимог пункту 5.4., 9.2. Угоди; невиконання чи неналежне виконання у встановлений Кредитором строк вимоги Кредитора про приведення фінансового стану Позичальника чи стану забезпечення до вимог Кредитора, усунення порушень Договорів; інших випадках.

Пунктами 11.1., 11.2. Рамкової угоди визначено, що вона набирає чинності з моменту її підписання Сторонами. Угода укладена на строк дії ліміту строку кредитування, встановленого пунктом 2.2. Угоди. Закінчення строку дії Рамкової угоди має наслідком лише припинення її умов щодо можливості укладення з Позичальником нових Кредитних договорів та видачі нових кредитів на підставі Угод. Усі інші умови Рамкової угоди, зобов'язання Сторін, що виникли на підставі Рамкової угоди і були неналежно виконані, зобов'язання щодо відповідальності, а також права та обов'язки Сторін продовжують діяти до повного належного виконання таких зобов'язань та реалізації прав.

В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за Рамковою угодою та наступними кредитними договорами, 26.02.2008 року були укладені Договори поруки: № 1280-ДП2 - між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2; №1280-ДП1 - між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3, а також між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №8.10486/1280-ДП1 на забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Рамковою угодою та Договором про надання траншу.

За Договорами поруки обсяг відповідальності Поручителів поширюється на всі зобов'язання Позичальника за Рамковою угодою, наступними кредитними договорами, Договором про надання траншу.

У зв'язку із порушенням Позичальником зобов'язань за Рамковою угодою та Договором про надання траншу ПАТ «ПроКредит Банк» 03.12.2014 року направив Позичальнику вимогу про повне дострокове погашення кредиту, а також вимоги до Поручителів про виконання зобов'язань за договором поруки.

Проте, дані вимоги залишились без відповідного реагування, а тому ПАТ «ПроКредит Банк» 30.12.2014 року заявив позов до Позичальника та Поручителів про стягнення заборгованості за кредитом, що перебуває на розгляді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь - кого з них окремо.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (стаття 554 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України ). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України( на час правовідносин), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим, з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Як убачається із п.4.1 Договорів поруки №№1280-ДП1, 1280-ДП2 від 26.02.2008 року, порука діє з моменту укладання Договору протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту припинення строку дії Рамкової угоди, належного виконання усіх зобов'язань Позичальника.

Пунктами 4.1, 4.2 Договорів поруки №№1280-ДП1, 1280-ДП2 від 26.02.2008 р. визначено, що припинення окремих Кредитних договорів чи погашення заборгованості Позичальника до моменту строку дії Рамкової угоди, а також непред'явлення Кредитором вимоги про погашення Поручителем заборгованості Позичальника не тягне за собою припинення поруки. Договір вступає в силу з моменту його укладення, діє протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту припинення строку дії Рамкової угоди, належного виконання усіх зобов'язань Позичальника за Кредитними договорами та Поручителя за Договором.

Пунктом 8.3 Рамкової угоди, визначено, що вимога Кредитора про дострокове погашення кредиту (надалі - Вимога) здійснюється у письмовій, а на вибір Кредитора вручається або передається Позичальникові, у порядку, встановленому п.12.2 Угоди. У випадку неможливості надати Вимогу Позичальникові вимога може бути пред'явлена його Поручителям.

Позичальник зобов'язаний достроково погасити кредит на суму, що вказана у Вимозі, протягом п'яти робочих днів з дня відправлення (вручення, якщо Кредитор вручив Вимогу) Позичальнику чи Поручителям Вимоги, якщо інший строк не вказаний у Вимозі (п.8.4 Рамкової угоди).

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.

Як убачається із матеріалів справи, вимога про дострокове погашення кредиту була направлена Позичальнику 03.12.2014 року, а позов про стягнення заборгованості заявлено 30.12.2014 року, тобто в межах шестимісячного строку.

Відповідно до п.4.4. Договору поруки усі повідомлення один одному вважатимуться отриманими адресатом, якщо вони були відправлені на вказану в Договорі адресу або іншу адресу, про яку відправник був попередньо письмово повідомлений.

Посилання представника ОСОБА_2 на ту обставину, що вона не отримувала вимогу, оскільки із 2014 року проживала на території окупованої Автономної республіки Крим, де був відсутній поштовий зв'язок із установами України, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки ОСОБА_2 змінила своє місце проживання і не повідомила про це банк, який направляв вимогу за адресою, зазначеною в договорі поруки самою ОСОБА_2, а тому суд вважає, що неотримання поручителем ОСОБА_2 вимоги банку не є підставою для визнання її поруки припиненою.

Представник апелянта посилається також на те, що між кредитором та позичальником було змінено Графік повернення кредиту 10.06.2013 року, чим було збільшено обсяг відповідальності поручителів без їх згоди.

З такими доводами представника позивачів колегія суддів також не погоджується, оскільки між сторонами кредитного договору була укладена Рамкова угода, за умов якої встановлюються наступні ліміти умов кредитування Позичальника: ліміт суми кредитування еквівалент 210000 доларів США, ліміт строку кредитування 180 місяців, максимальний розмір процентів 40% річних. Поручителі взяли на себе зобов'язання та поручилися за боржника ОСОБА_4 за цією угодою.

При зміні Графіка повернення кредиту від 10.06.2013 року ліміти суми та строку кредитування, а також розмір процентів не були змінені. Залишилася незмінною кількість внесків- 180, дата внесків та капітал внеску, який становить 210 000 доларів США, що є в межах рамкової угоди.

В новому графіку була врахована лише заборгованість, яка існувала на дату складення нового графіка, а тому вважати, що збільшився обсяг відповідальності підстав немає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 15 квітня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: