Провадження № 22-ц/801/2166/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 рокуСправа № 127/17307/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 серпня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

Рішення ухвалив суддя Антонюк В.В.

Рішення ухвалено об 11.07 год. у м. Вінниці

Повний текст рішення складено 20 серпня 2019 року,

Встановив:

21 червня 2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітнього сина, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає та зареєстрований разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 .

Деякий час вона з відповідачем не може знайти спільної мови, їх сімейні стосунки погіршилися. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, так як знаходиться у працездатному віці і працює.

Оскільки дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, вона просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, яка становить 4 000 грн. на місяць, так як відповідач не має постійного місця роботи. Належний рівень життя дитини вона одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати такий розмір аліментів на утримання сина.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 21 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі, ухваливши нове рішення, яким стягувати з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначив, що на його думку рішення суду підлягає до скасування, оскільки суд допустив неповне з`ясування обставин справи, в рішенні є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, внаслідок чого судом не були застосовані норми матеріального права, які слід було застосувати. Дані порушення призвели до неправильного вирішення спору та обмеження конституційних прав людини.

Позивач ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу актовий запис № 9 від 7 червня 1997 року серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Качанівської сільської ради народних депутатів Хмільницького району (а. с.7а).

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 04 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по Хмільницькому району Хмільницького міськрайонного управління юстиції Вінницької області (а. с. 8).

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію № 2276 від 17 липня 2019 року, виданої Міським комунальним підприємством Управляюча компанія «Київська», ОСОБА_1 - власник, проживає і постійно зареєстрований у АДРЕСА_1 , у якій також зареєстрований його син ОСОБА_3 , 2009 року народження (а. с. 29).

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 працює на посаді столяра у ФОП ОСОБА_4 з 21 травня 2018 року по теперішній час, де йому нарахована заробітна плата: із січня 2019 року по червень 2019 року по 4 175 грн. щомісячно (а. с. 20).

Із додаткової угоди № 1 від 5 квітня 2016 року до договору про надання споживчого кредиту (з Правилами) № 0 від 21 січня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 має кредитні зобов`язання перед ПАТ «УкрСиббанк» у вигляді сплати ануїтетних платежів у розмірі 3 971,17 грн. (а. с. 21).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2 ст. 181 СК України).

Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

При визначенні розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи задовільний стан здоров`я дитини та її матеріальне становище, вік дитини - 10 років та те, що вона не має власного заробітку чи доходу, перебуває на утриманні матері; а також враховуючи задовільний стан здоров`я відповідача, його молодий вік, що він є працездатним і працює, отримуючи щомісячно заробітну плату та інший дохід, відсутність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб; також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, розмір якого з 01 січня 2019 року становив 2027 грн., з 01 липня 2019 року становить 2118 грн., апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову та стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно, що в сукупності із витратами на утримання дитини з боку матері, яка має рівний із батьком обов`язок щодо утримання дитини, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Доводи апеляційної скарги відповідача обґрунтовані тим, що батьки зобов`язані пропорційно по 50 % виходити на прожитковий мінімум для дитини та нести витрати на її утримання, тому відповідач вважає що сума 2 000,00 грн. щомісяця та аналогічна сума позивача, разом складатиме 4 000,00 грн. в місяць, а в рік - 48 000,00 грн.; також позивач не довела, не обгрунтувала і не підтвердила витрачання на дитину саме такої суми аліментів та з урахуванням рівності обов`язків батьків по утриманню дитини, щомісячно на дитину витрачатиметься по 8 000,00 грн., що перевищує мінімальний прожитковий мінімум в декілька разів.

Такі доводи спростовуються наступним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до вимог статті 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1).

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7 та ст. 141 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні і утриманні дітей суди мають враховувати передусім інтереси дітей. Сімейним законодавством встановлено принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання та утримання дітей.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів того, що, будучи працездатною особою він не може заробляти кошти в достатній кількості, щоб сплачувати аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 3 000 грн.

З урахуванням стану здоров`я відповідача, його матеріального становища, відсутності на утриманні у нього інших дітей та інших непрацездатних осіб, апеляційний суд відхиляє наведені доводи апеляційної скарги, оскільки батько (як і матір) зобов`язаний вживати необхідних заходів з метою відшукування законних джерел доходів для виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, забезпечення, по-можливості, гідних, а не мінімальних умов проживання й розвитку дитини, враховуючи те, що відповідач є молодою, працездатною особою. Такий висновок повною мірою першочергово відповідає інтересам дитини.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ.В. Матківська
СуддіЮ.Б. Войтко
І.В. Міхасішин