_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7271/18
Провадження № 2/520/2114/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Сницереві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду(збитки) в розмірі 55720,13 гривень, посилаючись на те, що 04 червня 2017 року о 11.30 годин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_1 по вул.Люстдорфська дорога м.Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не надав дороги автомобілю, який рухався по тій смузі в яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Причиною вищезазначеної ДТП є порушення з боку ОСОБА_2 п.10.3 "Правил дорожнього руху". Також позивач просить стягнути моральну шкоду у розмірі 20000 гривень та судові витрати у розмірі 17809,61 гривень, які складаються з: 1109,61гривень - судовий збір, 15000 - правова допомога, 1700 гривень - проведення експертного дослідження.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності

Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 04 червня 2017 року о 11.30 годин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_1 по вул.Люстдорфська дорога м.Одеса, не врахував дорожньої обстановки, не надав дороги автомобілю, який рухався по тій смузі в яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_2 , що призвело о пошкодження транспортних засобів.

Причиною вищезазначеного ДТП стало порушення з боку ОСОБА_2 вимог п.10.3 "Правил дорожнього руху", що підтверджується постановою Київського райсуду м.Одеси від 09 серпня 2017 року.

Згідно з полісом №АМ-0040262 від 23.03.2017 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який діяв на час ДТП, цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована за шкоду, завдану третім особам під час ДТП, що підтверджується копією відповіді від 16.11.2017 року ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» на ім`я позивача, з якої також вбачається, що ОСОБА_1 повідомляється про прийнято страховою компанією рішення про виплату страхового відшкодування.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15- ц; провадження № 14-176цс18 викладеної у п.п. 49 - 51, 53, 55 -57 визначено, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у провадженні № 14-176цс18, розглядаючи справу, спір у якій стосувався аналогічних правовідносин, відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, зазначивши, що покладення обов`язку з відшкодування у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Враховуючи те, що страховик не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку (ст. 104 ЦК України), обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №№АМ-0040262 від 23.03.2017 року підлягає виконанню саме страховиком.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Виходячи з аналізу вище вказаних правових норм, зокрема ст. ст. 22, 1194, ЦК України, ст. ст. 3, 22, 29, 33, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховик повинен виплатити страхове відшкодування в межах вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, оскільки таке обмеження встановлено законом.

При таких обставинах та враховуючи, що позивачем вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» не заявлено, встановити ліміт відповідальності страховика з наданих позивачем до суду доказів не можливо, а тому суд вважає вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_2 не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають, так як відповідно до ст.1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" позивач повинен підтвердити факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, крім того моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. ОСОБА_1 не було надано жодного доказу в підтвердження того, що саме ОСОБА_2 йому спричинена моральна шкода.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати стягненню також не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,13,76,89,259,263,265,354,355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Огренич І. В.