Справа № 603/164/19
Провадження №2/603/180/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

секретаря судового засідання - Бішко І.М.

розглянувши в підготовчому засіданні цивільну справу:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович

відповідач: Устя-Зеленська сільська рада

предмет позову: визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи.

Представник позивача звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку загальною площею 0,6373 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3;

- земельну ділянку загальною площею 0,3165 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла сестра позивача - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна.

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилось, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно - оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 19.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

ІІІ. Позиції сторін.

Позивач вважає, що саме він повинен успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом другої черги, спадщину належним чином прийняв, оскільки проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем.

ОСОБА_1 в підготовче засідання не з'явився, в поданій при подачі позову заяві представник позивача просить розгляд справи проводити в його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідач - представник Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в підготовче засідання не з'явився, суду подав відзив на позовну заяву по суті справи про визнання позову з підстав зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 90 років в АДРЕСА_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, актовий запис №25.

Ще за життя померлій належали:

- земельна ділянка загальною площею 0,6373 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, що підтверджується Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.03.2019 року №90/0/201-19;

- земельна ділянка загальною площею 0,3165 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, що підтверджується Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.03.2019 року №89/0/201-19.

Родинні відносини між позивачем ОСОБА_1 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 підтверджуються:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 відновленого 25.05.1964 року, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_1;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 виданого повторно 27.02.1978 року, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3.

З аналізу вищевказаних документів встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мають спільних батьків, а тому є рідними братом та сестрою.

У відповідності до Довідки виданої виконкомом Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 03.10.2018 року за №676 встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 проживала за адресо.: АДРЕСА_1 з своїм братом - ОСОБА_1.

З повідомлення Монастириської державної нотаріальної контори, наданого на запит Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.03.2019 року, встановлено, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, не заводились.

Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_3, видані Монастириським районним відділом земельних ресурсів 11.08.2004 року ОСОБА_3 втрачено, про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Вісті Придністров'я» від 07.03.2019 року.

В зв'язку з втратою вищевказаних оригіналів Державних актів, нотаріусом Монастириської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій у відповідності до ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат», що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса за №132/01-16 від 12.03.2019 року.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

В другу чергу, відповідно до ст. 1262 ЦК України, право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Беручи до уваги вищевказане суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, згідно ст. 1262 ЦК України має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємець за законом другої черги.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкове майно ОСОБА_1 фактично прийняв, оскільки проживав на час відкриття спадщини із спадкодавцем, що підтверджується Довідкою виданою виконкомом Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 03.10.2018 року за №676.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - Державних актів на право власності на земельні ділянки, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як згідно ч. 3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, що підтверджується відмовою нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори.

Як слідує з матеріалів справи оригінали Державних актів були втрачені.

З 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акта на право власності на земельну ділянку міг лише її власник.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже судом встановлено, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стали причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку згідно закону після смерті ОСОБА_3 в нотаріальній конторі.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1262, 1268, 1269, 1273 ЦК України, 81 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Устя-Зеленської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, а саме, на:

- земельну ділянку загальною площею 0,6373 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3;

-- земельну ділянку загальною площею 0,3165 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована на території Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, в порядку спадкування за законом і які належали - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.04.2019 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт серії НОМЕР_9, ІПН НОМЕР_1), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович, (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №701 від 27.04.2012 року, Ордер серії ТР №058705 на надання правової допомоги від 13.03.2019 року), місцезнаходження якого: АДРЕСА_2

Відповідач: Устя-Зеленська сільська рада, (), юридична адреса місцезнаходження: с.Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян