04.04.2019 року Провадження №2/425/110/19
Справа №425/3762/18
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді - Романовського Є.О.,
за участю секретаря - Чикунової Ю.С.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Виконавчий комітет Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона в період з 04.06.2011 року по 29.05.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3, який на теперішній час проживає разом з нею. Відповідач не займається вихованням сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний стан, матеріально не підтримує, а також не сплачує аліменти.
У зв'язку ухилянням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, позивач просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
В судове засіданні відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило.
В судове засідання представник третьої особи не з'явився, надав до суду пояснення, в яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, а також просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
04.04.2019 року, згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорту (а.с.4).
Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 04.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 185, з 04.06.2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 29.05.2013 року було розірвано (а.с.7, 8).
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, батьками якого є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.04.2012 року, актовий запис № 244 (а.с.6).
21.07.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб, у зв'язку з чим остання змінила прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21.07.2016 року виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 29 (а.с.5).
Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 15.02.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частина всіх видів доходу та на підставі даного рішення видано виконавчий лист (а.с.9, 10).

Борг зі сплати аліментів ОСОБА_2 в період з серпня 2014 року по квітень 2018 року включно становить 33 829,05 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком, наданою Первомайським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.14).

На підставі подання Первомайського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 17.05.2018 року № 1831/16.7/18, ОСОБА_2 ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 21.05.2018 року оголошено у розшук як боржника зі сплати аліментів (а.с.11-12, 13).

Згідно характеристики наданої яслами - садком комбінованого типу «Сонечко» м. Узин від 31.05.2018 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує ДНЗ «Сонечко» м. Узин з 2015 року, дитина спокійна та життєрадісна, вихованням дитини займаються його мати - ОСОБА_1 та вітчим - ОСОБА_5, рідний батько хлопчика жодного разу не з'являвся в дошкільному закладі (а.с.15).

Відповідно до характеристики, наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Візит» від 22.05.2018 року № 58, ОСОБА_1 працює на посаді бухгалтера з 09.12.2015 року де зарекомендувала себе з позитивного боку (а.с.16).

Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 29.05.2018 року та довідкою від 22.05.2018 року, виданою виконавчим комітетом Узинської міської ради встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,зареєстрований разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та має належні та відповідні умови для проживання та розвитку (а.с. 17, 18).

Висновком виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерковського району Київської області від 26.11.2018 року за № 02-14-1566 про позбавлення батьківських прав визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно його сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19, 49).

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини проголошує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно приписів ст. 9 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Виходячи зі змісту принципу 7 Декларації прав дитини найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту та навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В положеннях ч. ч. 3, 4 ст. 155 СК України закріплено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом роз'яснень, викладених у п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Приймаючи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, а також висновком виконавчого комітету Узинської міської ради Білоцерковського району Київської області від 26.11.2018 року за № 02-14-1566, суд вважає можливим позбавити відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн. у зв'язку з їх документальним підтвердженням (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 12-13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Виконавчий комітет Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду складено 15 квітня 2019 року.

Суддя Є.О. Романовський