Головуючий у 1-й інстанції Хацько Н.О.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Попової С.А.,

суддів Зайцевої С.А., Кочегарової Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 13 серпня 2019 року, ухвалену у складі судді Хацько Н.В., повний текст ухвали складено 13 серпня 2019 року,

у цивільній справі

за заявою ОСОБА_1

про видачу судового наказу

про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ДП «Донецька залізниця», з якою заявник перебувала у трудових відносинах до її звільнення 05.04.2017р., нарахованої, але невиплаченої заборгованості по заробітній платі за період лютий 2016 року - квітень 2017 року в розмірі 18606,11грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13 серпня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ДП «Донецька залізниця» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Відмовляючи ОСОБА_1 у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України (заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України), суд вбачив, що долучена заявником довідка про заборгованість із заробітної плати видана підприємством, місце реєстрації якої (м. Донецьк) знаходиться на тимчасово окупованій території, а тому викликає сумнів у достовірності зазначених в ній даних.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у наказному провадженні немає такої стадії як «оцінка доказів»; суд не мав ані права, ані обов`язку оцінювати надані заявником докази.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Враховуючи положення ч. 13 ст. 7, ч.ч. 1, 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2017р. заявнику ОСОБА_1 Ясинуватською дирекцією залізничних перевезень ДП «Донецька залізниця» видано довідку № 220 про наявну заборгованість по заробітній платі в розмірі 18606,11грн., копія якої була долучена заявником до заяви (а.с. 6).

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до п. ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу, серед іншого, додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу заявником долучено копії трудової книжки та довідки про розмір заборгованості по заробітній платі (а.с. 4-6).

При цьому, ксерокопія довідки про заборгованість по заробітній платі видана Ясинуватською дирекцією залізничних перевезень ДП «Донецька залізниця (код 25905191), відомості про яку відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань. Місцезнаходженням цього субєкту згідно бланку вказано м. Ясинувата, що із початком збройного конфлікту в державі знаходиться на непідконтрольній території.

Разом з тим, у якості боржника у змісті заяви залучено іншу юридичну особу - Державне підприємство «Донецька залізниця» () із реєстрацією у м. Донецьку. Відомості про перереєстрацію цієї юридичної особи на підконтрольній території відсутні.

Крім копії довідки про заборгованість, заявник долучила копію трудової книжки, згідно запису якої ОСОБА_1 звільнено 05.04.2017р. за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Запис про звільнення засвідчено печаткою цього незареєстрованого у встановленому законом порядку суб`єкту (код 25905191) (а.с. 4,5).

Подані заявником в копіях документи всупереч вимогам ч.ч. 2-5 ст. 95 ЦПК України не є оригіналами, не засвідчені належним чином, а також заявником не підтверджено відповідності цих копій письмових доказів оригіналам, що знаходяться в неї.

Тож при таких обставинах, поданих документах, що не є безспірними в сенсі п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, відсутні підстави для видачі судового наказу з підприємства, як заявленого у змісті позовної заяви, так і підприємства, що видало заявникові довідку і зробило відмітку в трудовій книжці про звільнення заявника з роботи.

Відтак, суд, керуючись положеннями ч.ч. 2-3 ст. 163 ЦПК України, і використовуючи дискреційні повноваження, повинен був перевірити безспірність поданих заявником документів, що підтверджують обставини, якими обґрунтована заява. Доводи апеляційної скарги заявника, який вважає інакше, не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується із відмовою ОСОБА_1 у видачі судового наказу з підстав подання заяви, поданої з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України (п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК), а саме неподання безспірних доказів, якими обґрунтовані вимоги заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо обмеження у доступі до суду не є слушними з юридичної точки зору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до неправильного вирішення питання, або тих, що є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга заявника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 13 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 жовтня 2019 року.

Судді: С.А.Попова

С.А.Зайцева

Л.М.Кочегарова