Справа № 580/1579/19
Номер провадження 2/580/545/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Стеценка В. А.,

за участю секретаря - Радковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно;

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.02.2019 року на підставі домовленості між ними було укладено договір міни земельних ділянок, відповідно до якого позивач передав у власність відповідачеві свою земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.8784 га кадастровий номер :08:002:0331, розташовану на території Гарбузівської сільської ради Лебединського району в обмін на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,2259 га, кадастровий номер :09:002:0002, яка розташована на території Гарбузівської сільської ради Лебединського району, що належить відповідачеві, з доплатою йому грошової компенсації в розмірі 200 000 грн. Грошова компенсація була сплачена в повному обсязі, а відповідач зобов`язався в десятиденний строк оформити договір міни в нотаріальній формі.

Однак від свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору міни відповідач ухиляється і такого договору укладено не було.

Тому ОСОБА_1 звернувся до суду та просив визнати за ним право власності на вищевказане нерухоме майно, яке він набув за договором міни від 11.02.2019 року.

В судове засідання позивача не з`явився, в наданій суду заяві підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав суду письмові пояснення, в яких повідомив, що щодо заявлених позовних вимог заперечень не має, визнає їх в повному обсязі і теж просив розглянути справу у його відсутності.

Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

З паспортів, карток (а.с. 8-10), досліджених в судовому засіданні вбачається, що сторонами є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , і/н НОМЕР_2 .

З розписки, витягів, плану (а.с. 11-16), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 11.02.2019 року між сторонами було укладено договір міни земельних ділянок, відповідно до якого позивач передав у власність відповідачеві свою земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.8784 га кадастровий номер :08:002:0331, розташовану на території Гарбузівської сільської ради Лебединського району в обмін на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,2259 га, кадастровий номер :09:002:0002, яка розташована на території Гарбузівської сільської ради Лебединського району, що належить відповідачеві, з доплатою йому грошової компенсації в розмірі 200 000 грн. Грошова компенсація була сплачена в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява обґрунтована, між сторонами мають місце цивільні правовідносини і позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що 11.02.2019 року на підставі домовленості між сторонами було укладено договір міни земельних ділянок, відповідно до якого позивач передав у власність відповідачеві свою земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0.8784 га кадастровий номер :08:002:0331, розташовану на території Гарбузівської сільської ради Лебединського району в обмін на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,2259 га, кадастровий номер :09:002:0002, яка розташована на території Гарбузівської сільської ради Лебединського району, що належить відповідачеві, з доплатою йому грошової компенсації в розмірі 200 000 грн. Грошова компенсація була сплачена в повному обсязі, а відповідач зобов`язався в десятиденний строк оформити договір міни в нотаріальній формі.

Однак від свого обов`язку щодо оформлення в нотаріальній формі договору міни відповідач ухиляється і такого договору укладено не було.

Вказані обставини стверджуються матеріалами справи і не були оспорені в судовому засіданні.

Згідно пункту 15 Перехідних положень ЗК України до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, визначивши особливості обігу земель державної та комунальної власності і земель товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, зважаючи на зміст пункту 15 Перехідних положень ЗК України дозволено обмін земельної ділянки на іншу земельну ділянку.

Відповідно до статті 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням вимог цього кодексу.

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зокрема статтею 14 передбачено, що у разі, якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву.

Згідно вимог статей 203, 205, 207, 208, 628, 638, 639 ЦК України, статей 131, 132 Земельного кодексу України позивач та відповідач досягли та зазначили усі істотні умови у договорі міни

У статті 209 ЦК України зазначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до частини третьої статті 132 Земельного кодексу України угоди про перехід права власності на земельні ділянки вважаються укладеними з дня їх нотаріального посвідчення.

Згідно вимог ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно вимог ст.ст. 316, 317 ЦК України громадяни України можуть бути суб`єктами права власності на підставах, не заборонених законом.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що позивачем було доведено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором міни, а позивач виконав свої обов`язки за цим договором належним чином.

Крім того, суд враховує, що відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог, що укладення договору міни та право власності позивача на цю земельну ділянку підтверджується письмовими доказами і тому вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-5, 12, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 182, 220, 328, 392 ЦК України, ст. 131 ЗК України;

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим по АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 7,2259 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :09:002:0002, яка розташована на території Гарбузівської сільської ради Лебединського району, яку він набув за договором міни, укладеним між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 11.02.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Стеценко В. А.