УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Дарменко В.В., позивачки ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Іллічівського районного суду м.Маріуполя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

Постановою Донецького апеляційного суду від 26.06.2019 року, яку постановою Верховного Суду від 16.09.2019 року залишено без змін, скасовано ухвалу Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 24.05.2019 року та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

05 липня 2019 року судді Пустовойт Т.В., як головуючому у справі, автоматизованою системою документообігу розподілена зазначена справа.

Ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 08.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

В судовому засіданні суддя Пустовойт Т.В. заявила самовідвід по справі з таких підстав.

Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 29.12.2014 року під головуванням судді Пустовойт Т.В. відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Колективного підприємства «Госпрозрахунковий земельно-кадастровий центр», ОСОБА_2 , треті особи Управління Держземагенства у м.Маріуполі, Маріупольське міське комунальне підприємство «Маріупольське бюро технічної інвентаризації», Маріупольська міська рада про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та земельної ділянки, визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, акту КП «Госпрозрахунковий земельно-кадастровий центр», схеми квартальної зйомки МКП «Маріупольське БТІ», яким надано оцінку законності рішення Маріупольської міської ради від 20.06.2001 року №231/4, внаслідок чого і відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Ця обставина підпадає під дію ст. 37 ЦПК України та є такою, що може викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Пустовойт Т.В. під час прийняття будь-якого рішення у даній справі.

Відповідно до вимог ст.ст.36-43 ЦПК України суддя, не може брати участь повторно у провадженні за наявності таких обставин , які неодмінно викличуть сумнів у його неупередженості.

На підставі ст.36,37 ЦПК України в разі подання заяви суддею про самовідвід , заяву про самовідвід розглядає суд, суддя, який здійснює розгляд цивільного провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п.1).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі «Білуха проти України», «Бочан проти України», «Газета «Україна-центр» проти України» та ін.)

Водночас Консультативна рада європейських суддів у п.12 Висновку №1 (2001) наголошує, що судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Сумніви в незалежності відсутні, коли у «об`єктивного спостерігача» не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається (рішення ЄСПЛ у справі «Кларк проти Сполученого Королівства»). Навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілдт проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»). Кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві (справи «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії»).

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч.1 ст.40 ЦПК України).

Суддя не має права приймати участь в розгляді справи , якщо є підставі , які можуть викликати недовіру учасників процесу. В такому разі будуть усунені всі сумніви, суд підкреслює всі сумніви щодо неупередженості в розгляді справи. За таких обставин суддя вбачає підстави для задоволення самовідводу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.37, 39, 40, 259, 260 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Самовідвід судді Пустовойт Т.В. в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. В. Пустовойт