Справа № 369/4594/19
Провадження №2/369/2699/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2019 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Медведський М.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

10.04.2019 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, згідно остання просила розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3, визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, 18.02. ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою її фактичного місця реєстрації: вул. Лесі Українки, буд. 27, с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, приходжу до наступного висновку.

Дана позовна заява надійшла до суду в електронному вигляді. Остання містить зазначення про те, що документ було сформовано в системі «Електронний суд», однак, ані підпису позивача, ані представника позивача, позов не містить.

Згідно із ч. 2 ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (надалі ЄСІТС), можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 13 ст. 14 ЦПК України, положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.

Частиною 8 статті 43 ЦПК України встановлено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Так, позов було направлено в електронному вигляді та не містить електронного цифрового підпису, у відповідності до згаданих норм ЦПК України та ч. 1ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», де визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. ч. 1 - 2ст. 6 зазначеного Закону). Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами, у тому числі, з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Згідно із ст. 1 ЗУ «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Крім того, п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положеньЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування ЄСІТС: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Станом на дату надходження позову Положення про ЄСІТС Вищою радою правосуддя не затверджено, відтак відсутні правові підстави для звернення до суду в системі «Електронний суд».

Враховуючи викладене, до початку функціонування в Україні ЄСІТС всі документи мають подаватися в паперовому вигляді, а письмові заяви повинні мати власноручний підпис заявника.

З огляду на викладене, вважаю, що позовна заява не є належним чином підписаною, а тому оформлена та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, який діє на час подачі позову.

Крім того, за правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Крім того, за правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві містяться дві вимоги немайнового характеру.

Однак, в порушення ч. 4 ст.177 ЦПК України позивачем не надано квитанції про сплату судового збору за вимогу немайнового характеру про визначення місця проживання дитини, а надано дише одну квитанцію про сплату судового збору у розмірі 768, 40 грн, за вимогу немайнового характеру про розірвання шлюбу.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», встановлено, що за подання позовної заяви з немайновими вимогами до суду судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При подачі позовної заяви позивач ОСОБА_1 лише надала надали квитанцію про сплату судового збору на суму 768 грн. 40 коп., тобто сплатила лише за вимогу немайнового характеру.

Відтак позивачу ОСОБА_1 необхідно окремим платіжним документом сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру у розмірі 768 грн. 40 коп. та подати до суду оригінал квитанцій про сплату судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст.175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Розяснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас розяснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Д. Медведський