ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Київ

справа № 753/593/17

провадження № 22-ц/824/6107/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року у складі судді Вовка Є.І. про відмову у відкритті провадження у справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги,

встановив:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 7 серпня 2013 року, укладеного між останніми.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року відмовлено у відкритті провадження з підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу через порушення судом норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скарга обґрунтована тим, що у справах №753/8666/16-ц та №753/593/17 різний склад сторін та різний предмет спору.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Верховного суду від 06 березня 2019 року скасовано постанову Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року, справу передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник проти апеляційної скарги заперечували та просили залишити її без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 263 ЦПК України установлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду не відповідає вказаним нормам, що відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 122 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали) суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, місцевий суд виходив з того, що Дарницьким районним судом міста Києва 26 травня 2016 року відкрито провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Проте, дійшовши указаного висновку суд першої інстанції належним чином не перевірив та не встановив тотожність усіх необхідних трьох ознак, а саме: суб'єктного складу, предмету спору, а також підстав, з яких відповідний позов заявлено.

Так з матеріалів справи вбачається, що у січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 07 серпня 2013 року.

Разом з тим, у справі № 753/8666/16-ц (на яку послався суд першої інстанції), відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 18 листопада 2013 року.

Отже, суб'єктний склад та предмет позову у справі № 753/8666/16-ц є відмінним від того, який має місце у даній справі.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції без достатніх правових підстав відмовлено у відкритті провадження у справі за даним позовом, що є підставою для направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :