Провадження 2/127/4905/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача КС «Злагода» про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

10.09.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог КС «Злагода» про стягнення коштів.

Мотивував позов тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2014 року у справі № 127/17903/14 з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь КС «Злагода» стягнута заборгованість станом на 27.06.2014 року по 1 336 968,73 грн., а також судовий збір в розмірі 3 654 грн. Дане рішення суду відповідачами не виконано. На думку позивача, через те, що борг відповідачами не погашається, він підлягає осучасненню з урахуванням ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тому за 2 півріччя 2014 року: 1 340 622,73 грн. + (1 340 622,73 грн. : 12 х 6 міс.) х 1,12 інд. інфл. = (1 340 622,73 + 20 109,34) х 1,12 = 1 524 019,92 грн.

за 2015 рік: 1 524 019,92 х 1,03 х 1,433= 2 249 438,17 грн.

за 2016 рік: 2 249 438,17 х 1,03 х 1,124 = 2 604 219,56 грн.

за 2017 рік: 2 604 219,56 х 1,03 х 1,137 = 3 049 827,57 грн.

за 7 місяців 2018 року: 3 049 827,57 грн. х (3 % : 12 міс. х 7 міс.) х 1,04 = 5 550 686,19 грн. Загалом 11 103 372,38 грн.

Позивач ОСОБА_2 є кредитором КС «Злагода» і ухилення відповідачів від погашення боргу перешкоджає поверненню йому коштів, що були вкладені ним на депозитний рахунок спілки. Позивач просив стягнути з відповідачів на користь КС «Злагода» в новому обсязі осучаснений розмір боргу згідно вищенаведених розрахунків, в загальній сумі 11 103 372,38 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, надав письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутності у звязку з похилим віком та незадовільним станом здоровя (а.с. 59).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов не визнав. Надав письмовий відзив на позов, який приєднаний до матеріалів справи (а.с. 46-48). Просив врахувати, що ОСОБА_4 померла, а він, як поручитель, виконує рішення суду про стягнення боргу в сумі 1 336 968,73 грн. і стягнення проводиться шляхом відрахувань з його заробітної плати в розмірі 20% доходу. При житті ОСОБА_4 також виконувала рішення суду, погашаючи борг шляхом відрахувань з її пенсії. Оскільки права позивача ОСОБА_2 не порушені просив відмовити в задоволенні позову і стягнути з позивача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог - КС «Злагода» - ОСОБА_5 позов підтримав, просив його задоволити. Наголосив, що через неповернення боргів діяльність спілки опинилась під загрозою. Фактично спілка не працює, проводиться досудове слідство, документи спілки вилучені і застосовані штрафні санкції. Оскільки відповідач, а також інші боржники не повернули кредитні кошти, КС «Злагода» не може виконати своє зобовязання перед кредиторами, в тому числі перед ОСОБА_2, який розмістив свій вклад на депозитному рахунку спілки.

Судом були вчинені наступні процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.09.2019 року даний позов був залишений без руху, ОСОБА_2 надавався строк для усунення недоліків позову (а.с. 5).

Ухвалою суду від 25.09.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 було повернуто позивачу, оскільки вимоги ухвали суду від 14.09.2019 року усунуті не були (а.с. 15).

06.11.2018 року Апеляційним судом Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.09.2019 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 40-41).

12.11.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області відкрите провадження у даній справі (а.с. 45).

06.12.2018 року у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу витребувана спадкова справа, заведена до майна померлої 15.05.2018 року ОСОБА_4 (а.с. 98).

28.02.2019 року до участі у справі залучено правонаступника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 (а.с. 120).

Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на день розгляду справи Кредитна спілка «Злагода» , в процесі припинення не перебуває, її керівник ОСОБА_5 Основний вид економічної діяльності спілки 64.92 інші види кредитування.

22.10.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/17903/14 з ОСОБА_4, ОСОБА_3 стягнуто на користь КС «Злагода» заборгованість по кредитному договору станом на 27.06.2014 року в сумі 1 336 968,73 грн., а також судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Рішення суду знаходиться на примусовому виконанні у відділі ДВС. Відповідач ОСОБА_3 повідомив, що державним виконавцем прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату в розмірі 20%, а на все належне йому майно накладено арешт.

Таким чином, зобовязання щодо сплати боргу виникло між КС «Злагода» та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити грошв тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Норма ст. 625 ЦК України, не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобовязання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не повязує припинення зобовязання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобовязань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Позивач ОСОБА_2, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь КС «Злагода» коштів, надав розрахунок, згідно якого на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України сума боргу становить11 103 372,38 грн.:

за 2 півріччя 2014 року: 1 340 622,73 грн. + (1 340 622,73 грн. : 12 х 6 міс.) х 1,12 (інд. інфл.) = (1 340 622,73 + 20 109,34) х 1,12 = 1 524 019,92 грн.

за 2015 рік: 1 524 019,92 х 1,03 х 1,433= 2 249 438,17 грн.

за 2016 рік: 2 249 438,17 х 1,03 х 1,124 = 2 604219,56 грн.

за 2017 рік: 2 604 219,56 х 1,03 х 1,137 = 3 049 827,57 грн.

за 7 місяців 2018 року: 3 049 827,57 грн. х (3 % : 12 міс. х 7 міс.) х 1,04 = 5 550 686,19 грн.

Суд вважає, що дана сума не підлягає стягненню з відповідача з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу (ч. 1 статті 16 ЦК України).

Способи захисту прав визначені частиною 2 ст. 16 ЦК України.

Проте, позивач ОСОБА_2 не надав суду належних і допустимих доказів порушення відповідачем його прав.

Крім того, позивач не надав доказів виникнення між ним та відповідачем грошових зобовязальних правовідносин, які давали б підстави стягувати кошти в порядку ст. 625 ЦК України.

Також позивач не обґрунтував підстави звернення до суду з позовом в інтересах іншої особи КС «Злагода».

Кредитна спідка приймала участь у даній справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача, проте самостійних вимог на предмет спору до однієї із сторін не предявила і позовну заяву в порядку ст. 52 ЦПК України не подала.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач не довів, що його права були порушені, невизнані, оспорені і підлягають захисту на підставі ст. 625 ЦК України, а також не довів, що він наділений правом звертатись до суду з позовом в інтересах КС «Злагода», тому в задоволенні його позову про стягнення з ОСОБА_3 на користь КС «Злагода» коштів в сумі 11 103 372,38 грн. слід відмовити.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 заявив клопотання про стягнення з позивача судових витрат в сумі 5 000 грн. та надав копії договору про надання правничої допомоги від 20.04.2015 року; додатку № 1 від 27.03.2019 року до договору від 20.03.2015 року; розрахунку суми гонорару; довідки № 27-03/19 від 27.03.2019 року про сплату гонорару в сумі 5 000 грн.

Частинами 4, 5 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Враховуючи складність справи, ціну позову та обсяг виконаних адвокатом ОСОБА_6 послуг, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, повязаних із розглядом даної справи, значення цієї справи для відповідача, а також те, що позивач є людиною похилого віку, має інвалідність 2 групи, суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, до 2 000 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 625 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, м. Вінниця, вул. Зерова, 5/31) до ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2, м. Вінниця, вул. Дачна, 9а/12), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача КС «Злагода» () про стягнення коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 11.04.2019 року.

Суддя: