Номер провадження: 22-ц/813/585/19
Номер справи місцевого суду: 504/1958/15-ц
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 адвоката Чепелєва О.І.,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 серпня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

05 червня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , у якому просив суд стягнути з відповідачів суму боргу за договорами позики від 08 серпня 2014 року у розмірі 1 216 006,24 грн. та судові витрати у розмірі 3654 грн., посилаючись на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені повністю.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики, укладеними 08 серпня 2014 року, за реєстровими номерами 2158, 2159, 2160, 2161 у розмірі 1 216 006,24 грн., що складається з:

- за договором позики, укладеним 08 серпня 2014 року, за реєстровим номером 2158 загалом 326459,00 грн., що складається: сума основного боргу 149000 грн.; заборгованість щомісячного штрафу 10 (десять) відсотків від суми неповернених грошових коштів 104 300 грн.; індекси інфляції 70 477 грн.; три проценти річних від простроченої суми: 2682,00 грн.;

- за договором позики, укладеного 08 серпня 2014 року, за реєстровим номером 2159 загалом 326459,00 грн., що складається: сума основного боргу 149000 грн.; заборгованість щомісячного штрафу 10 (десять) відсотків від суми неповернених грошових коштів 104 300 грн.; індекси інфляції 70 477 грн.; три проценти річних від простроченої суми: 2682,00 грн.;

- за договором позики, укладеного 08 серпня 2014 року, за реєстровим номером 2160 загалом 281544,12 грн., що складається: сума основного боргу 120 500 грн.; заборгованість щомісячного штрафу 10 (десять) відсотків від суми неповернених грошових коштів 96 400 грн.; індекси інфляції 62 178 грн.; три проценти річних від простроченої суми: 2566,12 грн.;

- за договором позики, укладеного 08 серпня 2014 року, за реєстровим номером 2161 загалом 281544,12 грн., що складається: сума основного боргу 120 500 грн.; заборгованість щомісячного штрафу 10 (десять) відсотків від суми неповернених грошових коштів 96 400 грн.; індекси інфляції 62 178 грн.; три проценти річних від простроченої суми: 2566,12 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати у сумі 3 654 грн.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 лютого 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення було відмовлено (т.1, а.с. 121).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 серпня 2015 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просив позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що позовні вимоги обгрунтовані, а заперечення проти них є безпідставними і такими, що не підтверджені наявними у справі доказами.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 08 серпня 2014 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 було укладено чотири договори позики, відповідно до яких позивач передав відповідачу загальну грошову суму у розмірі 539 000 грн., строком до 31 серпня 2014 року. Позика була надана для особистих потреб сім`ї відповідачів. На підтвердження укладення договорів позики та отримання вказаних грошових коштів, ці договори позики були посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О. М., та зареєстровані в реєстрі за номерами 2158, № 2159, № 2160, № 2161, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1047 ЦК України.

Зазначені обставини були підтверджені представником заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 адвокатом Чепелєвим О.І.,який між іншим пояснив колегії суддів, що 4 договори позики укладались у зв`язку з тим, що виходячи із загальної суми позики, її було необхідно було розподілити на 4 рази.

Разом з тим, вказаний представник заявляв, що грошові кошти за вказаними договорами позики не передавались ОСОБА_2 та не отримувались відповідачем ОСОБА_1 для потреб сім`ї, на що відповідач ОСОБА_4 дала свою згоду.

Однак, дані доводи спростовуються текстом нотаріально посвідчених договорів позики, в п.2 яких зазначено, що «Позичальник» засвідчує, що до підписання цього договору він отримав від «Позикодавця» у повному обсязі грошову суму», зазначену в договорі (т.1, а.с.12-17).

Крім того, слід зазначити, що в той же день на прохання відповідача, змінити дату повернення боргу двох договорів за № 2158 та № 2159, були укладені додаткові договори про внесення змін до договору позики, посвідченого, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О. М., від 08.08.2014 року, за реєстровим № 2158 та №2159, якими була змінена дата повернення позики у строк до 30 вересня 2014 року. Всі інші умови та положення договору позики від 08.08.2014 року, за реєстровим № 2158 та №2159 залишились без змін, додаткові договори зареєстровано в реєстрі від 08.08.2014 року за № 2165 та № 2166 (т.1, а.с. 13, 15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив із того, що згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, що в даному випадку підтверджується власноручно підписані відповідачем договори позики від 08 серпня 2014 року про отримання вказаних грошових коштів, за реєстровими номерами № 2158, № 2159, № 2160, № НОМЕР_1 .

Суд також обгрунтовано вказав, що згідно з п.11 договору позики, ці договори укладалися за згодою дружини відповідача - ОСОБА_4 , що підтверджується її особистою заявою, справжність підпису під якою засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О. М, від 08.08.2014 року, за реєстровим № 2154, № 2155, № 2156, № 2157, які зберігаються у справах нотаріуса.

При цьому суд правильно виходив із того, що відповідно до ч.1 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто, зі змісту договору позики та з аналізу норм сімейного права вбачається, що зазначеній борг був отриманий в інтересах сім`ї, а відтак до нього повинні застосовуватись норми про спільне майно (борг) що зумовлює повернення його спільно.

Відповідно до ч.2 ст. 73 СК України, стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також обгрунтовано виходив із вимог, передбачених ст.ст. 526, 530, 1047 - 1050 ЦК України та дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Так, суд правильно виходив із того, що згідно вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).

Так, у разі порушення зобов`язання згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із з п.8 договорів позики № 2158, № 2159, № 2160, №2161 сторони домовилися про те, що у разі прострочення позичальником строку виконання своїх зобов`язань за цим договором більше, ніж на 1 місяць, позичальник виплачує на користь позикодавця штраф у розмірі 10 відсотків від суми неповернених грошових коштів. У разі подальшого невиконання або неповного виконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення позики, позичальник сплачує щомісячно штраф 10 (десять) відсотків від суми неповернених грошових коштів. Сплата штрафних санкцій не звільняє позичальника від виконання свого обов`язку в натурі.

Крім того, згідно п. 7 договорів позики за № 2158, № 2159, № 2160, №2161, за згодою сторін у разі якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто несплачену у строк суму основного боргу та 3 (три) процента річних від простроченої суми.

З такими висновками суду повністю погоджується колегія суддів, оскільки він є правильним і таким, що підтверджується наявними у справі доказами та відповідає вимогам чинного матеріального права України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачі належним чином не були повідомлені про час і місце судового засідання, а тому у суду не було правових підстав для ухвалення заочного рішення, оскільки це протирічить умовам проведення заочного рішення, передбачених п.1 ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Крім того, суд необгрунтовано стягнув з відповідачів на користь позивача судові витрати у солідарному порядку, оскільки солідарний обов`язок сплати судового збору цивільно-процесуальним законодавством не передбачений.

З підстав викладеного, колегія суддів вважає за необхідне оскаржуване заочне рішення скасувати і прийняти постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , а також стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви у рівних частках.

Що стосується доводів представника заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 адвоката Чепелєва О.І. про те, що ОСОБА_1 у повному обсязі розрахувався із позивачем ОСОБА_2 по договорам позики, то вони є безпідставними, оскільки не підтверджуються жодними доказами, які маються в матеріалах справи.

Так, ні відповідачі Зарічанські, ні адвокат Чепелєв О.І. не надали суду доказів того, що відповідачі повністю або частково розрахувались по договорам позики.

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 та його представника адвоката Чепелєва О.І. на те, що в день укладення договорів позики, тобто 08 серпня 2014 року, ОСОБА_1 переоформив свій автомобіль TOYOTA CAMRY, номерні знаки НОМЕР_2 на ім`я позивача ОСОБА_2 (т.1, а.с.154), то вони також не можуть свідчити про повернення суми боргу за договорами позики, оскільки вказані обставини жодним чином не свідчать про погашення суми боргу ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за договорами позики.

Більше того, на думку колегії суддів, у разі повного розрахунку відповідачів перед позивачем за договорами позики, не було б необхідності зміни дати повернення боргу по двом договорам за № 2158 та № 2159, та укладення додаткових договорів про внесення змін до договорів позики, посвідчених, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О.М., від 08.08.2014 року, за реєстровим № 2158 та №2159, якими була змінена дата повернення позики замість 31 серпня 2014 року - у строк до 30 вересня 2014 року (т.1, а.с.13, 15).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 серпня 2015 року скасувати і прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики, укладеними 08 серпня 2014 року, за реєстровими номерами 2158, 2159, 2160, 2161 у розмірі 1 216 006,24 грн. (один мільйон двісті шістнадцять тисяч шість гривень 24 копійки, що складається з:

- за договором позики, укладеним 08 серпня 2014 року, за реєстровим номером 2158 загалом 326 459,00 грн. (триста двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень), що складається: сума основного боргу 149 000 грн. (сто сорок дев`ять тисяч гривень); заборгованість щомісячного штрафу - 10 (десять) відсотків від суми неповернених грошових коштів 104 300 грн. (сто чотири тисячі триста гривень); індекси інфляції 70 477 грн. (сімдесят тисяч чотириста сімдесят сім гривень);три проценти річних від простроченої суми: 2 682,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят дві гривні);

- за договором позики, укладеного 08 серпня 2014 року, за реєстровим номером 2159 загалом 326 459,00 грн. (триста двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень), що складається: сума основного боргу 149 000 грн. (сто сорок дев`ять тисяч гривень); заборгованість щомісячного штрафу - 10 (десять) відсотків від суми неповернених грошових коштів 104 300 грн. (сто чотири тисячі триста гривень); індекси інфляції 70 477 грн. (сімдесят тисяч чотириста сімдесят сім гривень); три проценти річних від простроченої суми: 2 682,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят дві гривні);

- за договором позики, укладеного 08 серпня 2014 року, за реєстровим номером 2160 загалом 281 544,12 грн. (двісті вісімдесят одна тисяча п`ятсот сорок чотири гривні 12 копійок), що складається: сума основного боргу 120 500 грн. (сто двадцять тисяч п`ятсот гривень); заборгованість щомісячного штрафу - 10 (десять) відсотків від суми неповернених грошових коштів 96 400 грн. (дев`яносто шість тисяч чотириста гривень); індекси інфляції 62 178 грн. (шістдесят дві тисячі сто сімдесят вісім гривень); три проценти річних від простроченої суми: 2566,12 грн. (дві тисячі п`ятсот шістдесят шість гривень 12 копійок);

- за договором позики, укладеного 08 серпня 2014 року, за реєстровим номером 2161 загалом 281 544,12 грн. (двісті вісімдесят одна тисяча п`ятсот сорок чотири гривні 12 копійок), що складається: сума основного боргу 120 500 грн. (сто двадцять тисяч п`ятсот гривень); заборгованість щомісячного штрафу - 10 (десять) відсотків від суми неповернених грошових коштів 96 400 грн. (дев`яносто шість тисяч чотириста гривень); індекси інфляції 62 178 грн. (шістдесят дві тисячі сто сімдесят вісім гривень); три проценти річних від простроченої суми: 2566,12 грн. (дві тисячі п`ятсот шістдесят шість гривень 12 копійок).

Стягнути в рівних частках із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати у загальній сумі 3 654 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні), по 1827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.11.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра