ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1853/19 Справа № 172/129/17 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І.Г. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор"

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор", третя особа: Васильківська селищна рада Дніпропетровської області, про визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі державного акту серія ДП № 000821 на право власності на земельну ділянку він є власником земельної ділянки площею 7,630 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

10.11.2005 року між ним та відповідачем був укладений договір оренди землі строком на п'ять років, тобто до 10.11.2010 року.

Однак, 19.10.2009 року без його відома був укладений новий договір оренди землі строком на п'ятнадцять років. Даний договір він не підписував.

Просив суд, з урахуванням уточнених позовних вимог визнати вказаний договір оренди земельної ділянки недійсним та стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 7,630 га, укладений між Фермерським господарством «Агрофірма «Віктор» та ОСОБА_1 19 жовтня 2009 року, зареєстрований у Васильківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «ЦДЗК» 12.01.2010 року за № 02.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач - ФГ "Агрофірма "Віктор" звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки з 2010 по 2016 р.р. ОСОБА_1 беззаперечно отримував орендну плату. Крім того, в основу оскаржуваного рішення був покладений висновок повторної судово-почеркознавчої експертизи №19/12188 від 23.05.2018 року, який не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву учасники справи не скористались.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі Державного акта на право власності на землю серії ДП № 000821 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 7,630 га, що знаходиться на території Васильківської селищної ради Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно матеріалам справи, 19 жовтня 2009 року між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 15 років, який зареєстровано у Васильківському відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «ЦДЗК» 12.01.2010 року за № 02.

З висновку експерта Дніпропетровського НДІСЕ № 1886-17 від 21.07.2017 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі № 172/129/17 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1, що розміщені у загальній графі «Підписи сторін» у графі «Орендодавець» на останній сторінці договору оренди землі від 19.10.2009 року, у загальній графі «Земельну ділянку здав» акту приймання-передачі земельної ділянки від 19.10.2009 року, у графі «Орендодавець» акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 19.10.2009 року виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Висновком повторної судово-почеркознавчої експертизи, проведеної експертами Харківського НДІСЕ ім. Заслуженого проф. М.С. Бокаріуса № 19/12188 від 23.05.2018 року по цивільній справі № 172/129/17 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі від 19 жовтня 2009 року, укладеному між ОСОБА_1 та ФГ «Агрофірма «Віктор», розташовані на зворотному боці другого аркуша документа у розділі «Підписи сторін», у графі «Орендодавець», у акті приймання-передачі земельної ділянки від 19 жовтня 2009 року, у рядку «Земельну ділянку здав», у акті визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 19 жовтня 2009 року, у рядку «Орендодавець» виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір оренди землі був укладений без волевиявлення ОСОБА_1, та в договорі не зазначено всіх істотних умов договору, встановлених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Строк позовної давності суд вважав не пропущеним, оскільки примірник оскаржуваного договору було отримано позивачем тільки в грудні 2016 року.

Однак колегія суддів прийшла до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Згідно наявним в матеріалах справи видатковим касовим ордерам (т.1, а.с.42-47), з 2010 року по 2016 рік ОСОБА_1 отримував від ФГ «Агрофірма «Віктор» орендну плату за користування земельною ділянкою, що підтверджує обізнаність орендодавця щодо продовження договірних відносин між сторонами.

Таким чином, з моменту отримання орендної плати в 2010 році позивач довідався про продовженя користування відповідачем земельною ділянкою та, в разі незгоди або порушення такими діями відповідача його цивільних прав, орендодавець міг звернутися до суду з позовом на протязі трьох років з цього часу. Однак, отримуючи орендну плату до 2016 року включно, ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання договору недійсним тільки в січні 2017 року.

В судовому засіданні суду першої інстанції відповідач ставив питання про застосування строку позовної давності (т.1, а.с.219).

Частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування до спірних правовідносин загального трирічного строку позовної давності за наявності відповідної заяви відповідача, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог за спливом позовної давності.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ФГ "Агрофірма "Віктор" підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3 190,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор" - задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор", третя особа: Васильківська селищна рада Дніпропетровської області, про визнання договору оренди землі недійсним.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Фермерського господарства "Агрофірма "Віктор"судові витрати в розмірі 3 190,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова