Справа № 185/1656/18
Провадження № 2/185/537/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2019 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Кучеренко Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/1656/18 за позовом Головного управління розвідки Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації,-
Ухвалою від 16.03.2018 у відкритті провадження відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України у зв`язку з існування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року № 761/9632/16-ц, яке знаходиться в ЄДРСР за № 63308055, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет, із тих самих підстав.
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.06.2018 ухвалу судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції. Зазначено, що чи є ОСОБА_1 , зазначений у якості відповідача у рішенні Шевченківського районного суду м.Києва за позовом управління розвідки та ОСОБА_1, зазначений у якості відповідача у даному позові управління розвідки, однією і тією ж особою, суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області не з`ясовано, а тому відмова у відкритті провадження у справі у зв`язку з існуванням такого, що набрало законної сили рішення суду у справі між тими самими сторонами є передчасною. Крім того, ОСОБА_1 - відповідач за даним позовом зазначив про своє постійне місце проживання у м.Київ та пред`явлення позову до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області вважав порушенням передбачених законом справи підсудності справи.
На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом зроблено запити до ГУ ДМС України в м. Києві та ГУ ДМС в Донецькій області, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Дніпровської в м. Києві державної адміністрації, Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київської області.
Відповідно до відповідей на запити суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зареєстрований в м. Києві, по Київській області, в м. Донецьку, по Донецькій області (а.с. 69,71,183,191,198,207).
Таким чином, відповідно до останньої відомої зареєстрованої адреси місця проживання відповідача, підсудність даної справи визначена за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області.
Ухвалою від 30.08.2018 позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.
Ухвалою від 01.10.2018 відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 29.11.2018 продовжено строк підготовчого провадження.
Ухвалою від 19.12.2018 закрито підготовчого провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Ухвалою від 18.02.2019 витребувано докази по справі - цивільну справу ЄУ № 761/9632/16-ц.
Ухвалою від 30.08.2019 витребувано докази у позивача по справі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно з якою просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення (а.с. 150, 162,170,176, 206), оголошення на сайті (а.с. 137, 145,155,169,175), довідки про доставку смс-повідомлення (а.с. 133, 142, 151,163, 237), причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не надав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1 та 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В той же час, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За змістом ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
В судовому засіданні досліджені матеріали цивільної справи Шевченківського районного суду м. Києва № 761/9632/16-ц за позовом Головного управління розвідки Міністерства оборони України до Інформаційного агентства «Українські національні новини», ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та копія матеріалів № 758/1625/16-ц Подільського районного суду м. Києва (заява про забезпечення доказів).
Зазначене рішення суду набрало законної сили і було звернуто до виконання.
Отже, матеріалами цивільної справи № 761/9632/16-ц, витребуваної в Шевченківському районному суді м. Києва, встановлено, що зазначене рішення суду набрало законної сили і було звернуто до виконання, позов подано до ОСОБА_1 , який проживає за адресою: в АДРЕСА_5 , відповіддю ГУ ДМС та матеріалами справи встановлено особу відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , ця особа викликалась в судове засідання, та саме до цієї особи розглянуті позовні вимоги та рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року № 761/9632/16-ц, яке набрало законної сили, встановлено поширення ОСОБА_1 , який проживає за адресою: в АДРЕСА_4 , через мережу Інтернет, а саме свою особисту сторінку у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_1) зазначеної в рішенні та даному позові інформації.
Відповідно до норм ЦПК України особу відповідача визначає саме позивач, а суд відповідно до ст. 187 ЦПК України перевіряє адресу реєстрації місця проживання відповідача, таким чином, відповідно до копії цивільної справі № 758/1625/16, матеріалів цивільної справи 761/9632/16-ц, вбачається, що в усіх процесуальних документах, поданих позивачем (заява про забезпечення доказів від 08.02.2016, подана до пред`явлення позову, позовна заява від 24.02.2016, позовна заява від 11.03.2016, заява про усунення недоліків від 16.05.2016) позивачем зазначено особу відповідача: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: в АДРЕСА_5 , відповіддю ГУ ДМС та матеріалами справи встановлено особу відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , (а.с. 21, справа № 758/1625/16 ), ця особа викликалась в судове засідання, що було відомо представнику позивача, який приймав участь в судових засіданнях. Крім того, представник позивача приймав участь у судовому засіданні 07.10.2016 (а.с. 43,44 справа № 758/1625/16 ), жодних заяв щодо встановлення не тієї особи відповідача від нього не надходило. В подальшому 17.08.2017, 10.05.2018 позивачу було відмовлено у задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчих документах. В ухвалі від 10.05.2018, зокрема, зазначено, що "В своїй позовній заяві, позивач ГУР МОУ зазначив одного з відповідачів ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_5 , без зазначення дати народження, ідентифікаційного номеру, серії та номеру паспорта. Судом було здійснено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Житомирській області стосовно ОСОБА_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_5 . Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Житомирської області було надано відповідь, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . На підставі даних, які були надані відділом та відомостей наданих позивач судом була розглянута справа та 18.11.2016 р. винесено заочне рішення. Під час розгляду справи, позивачем суду не було надано жодних інших відомостей стосовно місця реєстрації, дати народження, ідентифікаційного номеру, серії та номеру паспорта для встановлення особи відповідача."
В даному позові позивач посилається на те, що Шевченківським районним судом м. Києва в справі № 761/9632/16-ц, було встановлено не ту особу, яка розмістила недостовірну інформацію, існує дві особи з прізвищем, ім`ям, ім`ям по батькові - ОСОБА_1 , та саме ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , розмістив на своїй особистій сторінці у Facebook ( ІНФОРМАЦІЯ_1) зазначену в позові інформацію, проте, дати народження, ідентифікаційного номеру, серії та номеру паспорта для встановлення особи відповідача, не зазначає, також не зазначає та не надає доказів належності особистої сторінки у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_1) саме ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а не ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , як встановлено рішенням суду від 18.11.2016 № 761/9632/16, яке набрало законної сили.
На виконання ухвали суду від 30.08.2019 позивачем зазначено, що позивачу не відома дата народження, ІПН та інші дані особи відповідача та зазначено, лише те, що відомо, а саме ПІБ - ОСОБА_1 , номер мобільного телефону, який повідомив сам ОСОБА_1 , та адреса: АДРЕСА_1 , роздруківки з різних сайтів щодо ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 (без інших ідентифікаційних даних), та посилання, як на докази своїх позовних вимог, на обставини встановлені в справі № 761/9632/16-ц та в справі 758/1625/16 (заява про забезпечення доказів).
Отже, шляхом витребуваних судом даних, достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дата народження встановлена судом відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , це дві різі людини.
Таким чином, на даний час існує рішення суду від 18.11.2016 № 761/9632/16, яке набрало законної сили, частково виконане, не скасоване в частині вимог до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та зазначене рішення в частині вимог до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не переглядалось за нововиявленими обставинами, а саме щодо встановлення в процесі виконання помилки щодо особи відповідача до якого було пред`явлено позовні вимоги та ухвалене рішення.
Зазначене рішення має преюдиціальне значення для цієї справи, так як ним встановлено, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 , розмістив на своїй особистій сторінці у Facebook ( ІНФОРМАЦІЯ_1) зазначену в позові інформацію.
Так як, сторінки в соціальних мережах, в тому числі і Facebook, прив`язані не до особи (фото, піб, дата народження, адреса інше), а до номеру мобільного телефону, а інформацію (будь-яке фото, текст) може публікувати будь-яка особа яка має доступ ( логін , пароль) до сторінки в соціальній мережі, також можуть існувати «клони», «фейкові» сторінки, то ідентифікувати приналежність сторінки та публікацій в ній певній особі по фото, ПІБ не можливо, верифікація можлива по номеру мобільного телефону та його приналежності певній особі, а позивачем на спростування фактів встановлених в рішенні суду від 18.11.2016 № 761/9632/16, та на виконання ухвали суду про витребування доказів, не надано доказів належності особистої сторінки у Facebook (ІНФОРМАЦІЯ_1) саме ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , чи її прив`язки саме до його номеру мобільного телефону НОМЕР_2 .
Відповідачем в заяві від 25.05.2018 (а.с. 44-45) не зазначено нічого щодо суті позовних вимог, не визнано приналежність йому сторінки та тексту у Facebook ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а лише зазначено відповідачем адреси його проживання в м. Києві та в м. Донецьку, та належність йому номеру мобільного телефону НОМЕР_2 .
Згідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Сторони для суду є рівними, суд не може збирати (витребовувати докази) замість позивача чи відповідача, з урахуванням обставин справи судом було використано всі можливі засоби для встановлення обставин справи, встановлено правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин.
В даному випадку наявність преюдиціального рішення суду від 18.11.2016 № 761/9632/16, яке набрало законної сили, та не переглядалось в апеляційному, касаційному порядку, за нововиявленими обставинами, відсутність позиції по справі відповідача, в розумінні ст. 12,81,264 ЦПК України не перекладає тягар доказування на позивача. Рішення суду, в тому числі і заочне рішення, повинне бути законним і обґрунтованим, та основане на доказах, які були досліджені в судовому засіданні.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 5,12,13, 81, 89,141,258,259,263-265,268,273, 280-282 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Головного управління розвідки Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про захист ділової репутації - відмовити.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце зареєстрованого проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко