ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 643/15639/16-ц

провадження № 22ц/818/4364/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

зацікавлена особа - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, зацікавлена особа - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора

за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року, ухвалене суддею Сугачовою О.О.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання із спадкодавцем.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 посилалася на те, що приблизно у січні 2001 року, будучи студенткою, вона познайомилася з ОСОБА_3 і з цього часу вони почали проживати разом у квартирі АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 на праві власності. Між ними склалися близькі сімейні стосунки як бабусі і онуки, вона купувала їжу, одяг, ліки, всіляко допомагала ОСОБА_3 , вела з нею спільне господарство, святкували сумісно свята, приймала участь у сплаті комунальних послуг тощо.

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1 .

Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю родинного зв`язку.

Встановлення факту постійного проживання необхідно їй для оформлення спадщини. Спору з приводу оформлення спадкових прав немає, оскільки у померлої ОСОБА_3 не було родичів чи інших близьких осіб, крім неї, які б могли увійти до числа спадкоємців будь-якої черги спадкування.

З огляду на вказане, ОСОБА_2 просила встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 з березня 2001 року до дня смерті останньої.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року з урахуванням ухвали Московського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року про виправлення описки, заяву ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 з березня 2001 року і до смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 протягом більше десяти років проживала з нею однією сім`єю, вела спільне господарство та була пов`язана спільним побутом.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції не залучив до участі в розгляді справи Територіальну громаду в особі Харківської міської ради. Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора заінтересованою особою у цій справі не є, оскільки її інтереси не зачіпаються. Крім того, розглядаючи заяву, суд не визначився, чи не існує спору про право.

Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 02 серпня 2017 року - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова мотивована тим, що суд апеляційної інстанції за наявності заповіту ОСОБА_3 , не встановив чи прийняв у встановленому законом порядку і строки спадкоємець за заповітом спадщину та не зробив висновок про наявність чи відсутність підстав уважати наявним спір про право, що має наслідком застосування до спірних правовідносин частини четвертої статті 256 ЦПК України в чинній на час розгляду справи судами редакції (аналогічну норму містить частина шоста статті 294 ЦПК України у чинній редакції).

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить рішення суду скасувати та ухвали нове, яким відмовити у задоволенні заяви. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не було враховано, що оскільки встановлення факту, що має юридичне значення необхідно для успадкування квартири у м. Харкові, то вбачається спір про право, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження, а тому заява ОСОБА_2 має бути залишена без розгляду. Крім того, вказує, що Харківську міську раду до участі у справі притягнуто не було, в той час як вирішено питання про її права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до своєї смерті вона проживала у квартирі АДРЕСА_1 , в якій з 15 жовтня 2006 року зареєстрована ОСОБА_1 .

Згідно зі статтями 234, 235 ЦПК України (в чинній на час розгляду справи редакції) суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У разі наявності спору про право, наявність або відсутність факту, що має юридичне значення, встановлюється судом у порядку позовного провадження при вирішенні спору про право.

Відповідно до частини четвертої статті 256 ЦПК України (в чинній на час розгляду справи редакції) суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 256 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Зокрема в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи та організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

За загальним правилом цивільного процесуального законодавства України та положень статті 235 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, на заявника покладено обов`язок визначати заінтересованих осіб у справі.

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі заявником.

Суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди заявника залучати інших заінтересованих осіб до участі у справі та зобов`язується вирішити справу за тією заявою, що пред`явлена, і стосовно тих осіб, які зазначені у ній.

Якщо заявник не заявляє клопотання про заміну/залучення заінтересованих осіб, суд повинен відмовляти у задоволенні поданої заяви про встановлення юридичного факту.

Матеріали справи свідчать про те, що у якості заінтересованої особи до участі у справі залучено лише Одинадцяту Харківську державну нотаріальну контору.

Із відомостей 11-ї ХДНК, із копії спадкової справи вбачається, зокрема, що 07.12.2016 подано заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини, заведено спадкову справу, інших заяв від спадкоємців про прийняття спадщини або про відмову від неї не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. В матеріалах спадкової справи знаходить копія примірника заповіту від імені гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого Одинадцятою Харківською державної нотаріальною конторо. 05.05.2009 за р. № 8-755 на все майно на користь гр.. ОСОБА_4 (а.с.24,25).

Між тим, вивченням матеріалів справи, в тому числі копії спадкової справи, відомостей із спадкового реєстру, відомостей КП «Жилкомсервіс», відомостей Департаменту реєстрації та цифрового розвитку ХМР не встановлено обставин, які б дозволяли дійти висновку, що ОСОБА_4 є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Із наведених доказів встановлено, що ОСОБА_4 не подавала заяву про прийняття спадщини, що вона не була зареєстрована разом із спадкодавцем на час її смерті.

Колегія суддів не вважає обґрунтованими доводи Харківської міської ради про те, що у справі вбачається спір про право.

У цій справі йдеться лише про наявність чи відсутність факту постійного проживання зі спадкодавцем та його доведеність, оскільки інших спадкоємців , які б прийняли спадщину після ОСОБА_3 не встановлено, а спір про право між заявником та Харківською міською радою на даному етапі відсутній. Встановлення цього факту не пов`язується із наступним вирішенням спору.

Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 11 ЦПК України (в чинній на час розгляду справи редакції) передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, беручи до уваги вище викладене, зважаючи на те, що визначення заінтересованих осіб у справі є правом заявника, а встановлення належності сторін у справі - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, та враховуючи, що апеляційний суд процесуально обмежений у повноваженнях щодо залучення нових осіб у справі, наявні підстави для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки до участі у справі заявником не залучено заінтересовану особу Харківську міську раду, права якої знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявника.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволення заяви.

Пунктом 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2017 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, зацікавлена особа - Одинадцята Харківська державна нотаріальна контора - відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна