500/8431/18
30.09.2019
РІШЕННЯ
Іменем України
30 вересня 2019 року м.Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 , представника органу опіки та піклування Кривонос О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю та зобов`язання передати дитину матері, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради і орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом (який в подальшому був уточнений) до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради і орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю та зобов`язання передати дитину матері.
Позовна заява мотивована тим, що з 2005 року вона проживала з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю, спільне проживання припинили у березні 2016 року. Від даного цивільного шлюбу мають дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, після припинення відносин відповідач в односторонньому порядку прийняв рішення, що їх спільний син буде проживати з ним та заборонив їй з`являтись у будинку, що належав його матері та в якому він проживає разом із сином до теперішнього часу. Поведінка відповідача відносно неї в період спільного проживання характеризувалася грубістю, відповідач емоційно-неврівноважений та схильний до фізичних образ.
За час спільного життя з відповідачем відбувалися неодноразові скандали, відповідач відверто нехтував сімейними цінностями, такими, як повага до дружини та матері своєї дитини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої та сприятливої морально-психологічної атмосфери. В березні 2016 року, не маючи постійного місця проживання в м.Токмак Запорізької області, з метою матеріального забезпечення себе та свого сина, позивач вимушена була виїхати на заробітки до Польщі. Під час її періодичного перебування в місті Токмак відповідач обмежував її права на спілкування та не давав можливості самостійно перебувати та спілкуватися з сином. Стверджує, що відповідач не має постійної роботи та стабільного заробітку, має сумнівні знайомства, які можуть негативно вплинути на виховання сина, рідний брат відповідача проходив лікування від наркозалежності.
Питання визначення місця проживання дитини до цього часу нею не порушувалось по причині відсутності у неї на той час постійного місця роботи та проживання.
З липня 2018 року позивач проходить службу за контрактом, який укладений терміном на три роки, в Ізмаїльському прикордонному загоні Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України. На теперішній час має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Також має постійний дохід, загальна сума якого за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року становить 48 426,15 грн., за місцем проживання характеризується позитивно. Вважає, що у неї відсутні негативні риси, які б могли перешкоджати правильному та належному вихованню дитини, у неї наявні всі необхідні умови для проживання дитини, зокрема дитина буде забезпечена всім необхідним: продуктами харчування, окремою обладнаною для дитини кімнатою. Зазначає, що бажає приймати участь у вихованні сина, піклуватися про нього. Примусове розлучення малолітньої дитини з матір`ю, заборона батьком ОСОБА_2 її сумісному проживанню із сином порушує як іі права, так і права дитини, суперечить інтересам дитини.
Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд визнати місце проживання сина разом з матір`ю, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , зобов`язати ОСОБА_2 , передати (повернути) дитину матері.
Ухвалою судді від 11.04.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
ОСОБА_2 пред`явив зустрічний позов, у якому просив визначити місце проживання дитини з батьком за адресою: АДРЕСА_3 . В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є спільним сином його та ОСОБА_4 . Рішення суду про визначення місця проживання дитини відсутнє. Вважає, що проживання сина саме з ним відповідає інтересам дитини, оскільки він належним чином виконує свої батьківські обов`язки; дитина має облаштоване житлове приміщення для проживання, де є відокремлена кімната; наявні позитивні характеристика за місцем навчання дитини, місцем відвідування секції вільної боротьби; приймає участь у вихованні і навчанні дитини; піклується про стан здоров`я дитини, має достатній заробіток та додаткові доходи, що дозволяють забезпечувати дитину всім необхідним. Просить врахувати добровільний виїзд ОСОБА_4 в 2016 році з міста Токмака спочатку до Польщі, а потім - до міста Ізмаїла, а також думку сина, який повідомив про особисту прихильність до батька та негативно поставився до можливої зміни місця проживання з переїздом до міста Ізмаїла. Зазначає, що за два роки, що ОСОБА_4 працювала за кордоном, матеріальну допомогу сину не надавала. Він має можливість самостійно забезпечити сина усім необхідним, тому аліменти не стягував. Також він, крім постійної роботи, має додаткові заробітки, зокрема його родина володіє пасікою. Вважає, що ніяким чином не створює ОСОБА_4 перешкод у спілкуванні з сином
Ухвалою суду від 15 травня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області, до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю та зобов`язання передати дитину матері, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради і орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком.
Ухвалою суду від 10 червня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.
Стороною позивача за первісним позовом надані відповідь на відзив на первісний позов, відзив на зустрічний позов, заперечення на відповідь позивача за зустрічним позовом, в яких посилається на те, що поведінка відповідача щодо неї характеризується грубістю, під час спільного проживання Відповідач застосовував до неї фізичну силу, душив, бив та виганяв з дому з немовлям, однак до поліції вона не зверталась, оскільки боялася відповідача, який неодноразово погрожував фізичною розправою. Після повернення з Польщі, відповідач додому її не впустив, не давав бачитися та спілкуватися з сином, оскільки постійного житла в місті Токмак не мала, не мала змоги достатньо заробляти для себе та потреб дитини, а також через відсутність підтримки в м.Токмак, вона була вимушена поїхати до міста Ізмаїл на постійне місце проживання, де в липні 2018 року підписала контракт про проходження військової служби в Ізмаїльському прикордонному загоні Південного регіонального управління Держаної прикордонної служби України. Вона завжди допомагала своєму сину фінансово, кошти на ліки, на проходження медичного огляду у лікарів, забезпечувала одягом, канцелярією до школи, вказані речі були придбані за її рахунок та привезені із-за кордону, однак товарні чеки не збереглись та документально вказаний факт підтвердити не має змоги. З червня 2018 року по теперішній час вона перераховує грошові кошти на утримання дитини, що підтверджується дублікатами банківських чеків. ОСОБА_2 забороняє їй спілкуватися з дитиною, вимкнув телефон та позбавив її можливості спілкування зі своїм сином. вона раніше неодноразово приходила до місця проживання ОСОБА_2 з метою побачити сина, але ні відповідач ні його мати ОСОБА_7 її до сина не впускали.
Вважає, що сина небезпечно залишати разом із батьком через його агресивність та пагубні звички, сина потрібно вилучити з оточення батька через поганий вплив на дитину, на його психічний стан та здоров`я. Зазначає, що через сумнівні зв`язки відповідача, його запальний характер та маючи вплив на оточення, її свідки відмовляються надавати будь-яку інформацію проти нього, бояться за своє життя та безпеку своєї родини.
Крім того, заперечує проти проживання сина разом з батьком, оскільки вважає, що дитина має з нею дуже тісний емоційний зв`язок, син постійно знаходився поряд із нею, вона займалася його вихованням, доглядом. Вона забезпечена житлом, має дохід, а тому зможе забезпечити сину належні умови для проживання.
На підставі викладеного, просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, в задоволені зустрічного позову відмовити.
Відповідачем за первісним позовом надано відзив та заперечення на первісний позов, який ним не визнаний з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві. Також надана відповідь на відзив за зустрічним позовом, в якій також заперечуються заявлені ОСОБА_4 позовні вимоги з вищенаведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом та визначити місце проживання сина ОСОБА_8 разом з ним, за адресою: АДРЕСА_3 .
В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом адвокат Майсак В.О. позовні вимоги первісного позову підтримала, посилаючись на обставини, викладені у ньому та просила суд його задовольнити. Щодо вимог зустрічного позову просила відмовити в його задоволені. Вказала, що батько (відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 ) самоусунувся в утриманні сім`ї, тому матір ( ОСОБА_4 ) поїхала до Польщі заробляти гроші та забезпечувала сім`ю. Батько не надав матері належні умови проживання з дитиною. Після повернення з Польщі батько дитини матері не віддав. ОСОБА_4 весь цей час на протязі двох років намагалася мирним шляхом врегулювати питання проживання дитини з нею, однак це не вдалося, тому змушена була звернутися до суду. Зазначила, що відносили дитини з матір`ю дуже добрі, однак батько має на дитини значний вплив та перешкоджає спілкуванню з матір`ю, інтересам дитини відповідає проживання саме з матір`ю, яка має належні житлові та соціальні умови, що дає можливість забезпечити повноцінне різностороннє виховання дитини.
Позивач за первісним позовом ОСОБА_4 в судове засідання, призначене на 30.09.2019 не з`явилась, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, надала суду заяву, що 29.09.2019 перебуває у добовому наряді та, враховуючи значну відстань від місця проживання до місця проведення судового засідання, з`явитися в судове засідання 30.09.2019 не може.
Допитана в судовому засіданні 09.07.2019 позивач ОСОБА_4 пояснила, що відносини її дитини з нею дуже добрі, однак батько має на дитину значний вплив та перешкоджає їх спілкуванню із сином. Вона має постійне місце роботи, відповідач постійного місця роботи не має, вважає, що ОСОБА_2 не працює, але доказів цього не має та надати суду не може. Її виїзд до Польщі був запланований разом з чоловіком ( ОСОБА_2 ) терміном на три-шість місяців, з метою забезпечення потреб сім`ї, однак чоловік її вигнав, дитину не віддав, вона не мала житла та роботи в м.Токмаку, тому поїхала до Польщі. Після повернення до України вона також не мала можливості бачити дитину, оскільки ОСОБА_2 із своїми батьками дитину їй не надавав, ховав від неї, в подальшому мала змогу зустрічатися з сином тільки в присутності бабусі (матері ОСОБА_2 ). ОСОБА_2 неодноразово застосовував до неї фізичне та психічне насильство, однак вона до медичних закладів та правоохоронних органів жодного разу не зверталась, доказів зазначеного надати не може.
Вона має стабільну роботу, заробляє в місяць 9300 гривень, має орендоване житло, де для сина є відокремлена кімната, яку вона відремонтувала та обставила меблями за власний кошт, вона бажає постійно жити та спілкуватися із сином. Нею в м.Ізмаїлі укладений договір оренди житла на рік, який вона продовжувати не планує, оскільки стоїть в черзі на службове житло та має отримати службову квартиру. Умови проживання сина у відповідача їй невідомі. Перед судовим засіданням 09.07.2019 вона приїхала до міста Токмак, де намагалася взяти сина та поспілкуватися з ним, купити сину одяг, відкрити банківську картку «Юніор», але відповідач надав їй для спілкування лише дві години, після чого забрав сина та відвіз на море, хоча про необхідність її зустрічі із сином був попереджений за місяць. Відповідач вивіз дитину саме на ті дні, на які вона мала відпустку. Стан здоров`я сина їй невідомий, вона хоче показати сина лікарю. також їй невідомі умови проживання сина у відповідача.
На даний час вона проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , який служить в південному управлінні Ізмаїльського прикордонного загону, є майором, начальником відділу персоналу.
Надати висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради не має можливості, оскільки представники органу опіки та піклування, які обстежили її житлові умови, не бачили дитину та не мали можливості з нею поспілкуватися.
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримали, первісний позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні. Також суду пояснили, що ОСОБА_10 подобається проживати з батьком, де він забезпечений всім необхідним, навчається в школі, відвідує секцію боротьби, у нього є коло друзів, батьком для сина створені всі необхідні умови для проживання та розвитку. ОСОБА_2 зазначив, що він належним чином виконує свої батьківські обов`язки, займається вихованням сина, має постійне місце проживання з належними умовами, постійний дохід, може забезпечувати дитину самостійно усім необхідним.
Допитаний в судовому засіданні 09.07.2019 ОСОБА_2 суду пояснив, що ОСОБА_4 його та сина покинула сама, він ніякого насильства до неї не застосовував. Перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні з сином не чинить та не чинив, до звернення ОСОБА_4 до суду питання місця проживання сина вони не обговорювали. На даний час, після початку судових засідань у даній справі, після спілкування ОСОБА_4 із сином той перебуває у стресі, оскільки мати наполягає на його переїзді до ОСОБА_11 . Син нікуди переїжджати не хоче, тому спілкування з матір`ю уникає. Він працює, отримує мінімальну заробітну плату, також його родина має пасіку, з якої отримує дохід. До оформлення на постійну роботу мав тимчасові заробітки «на шабашках». Він має достатньо часу для спілкування із сином.
Він вивозив сина на море після закінчення підготовчого засідання по справі, оскільки дана поїздка ним була заздалегідь запланована, порушенням цим прав матері на спілкування з сином не вважає.
До початку судових засідань по даній справі ОСОБА_4 до нього з проханнями взяти сина до себе на канікули, відпочинок жодного разу не зверталася.
Крім того, він не заперечує щодо сумісного тижневого відпочинку ОСОБА_4 із сином з виїздом на море.
Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він з 2017 року проживає спільно з ОСОБА_4 . Йому від ОСОБА_4 відомо, що у неї є син, в 2016 році у неї з ОСОБА_2 був конфлікт та той її прогнав з дому, враховуючи те, що ОСОБА_4 матері не має, з батьком не спілкується та мала заробляти на життя, вона поїхала за кордон. ОСОБА_2 бив ОСОБА_4 , однак вона з цього приводу нікуди не зверталась. Сина ОСОБА_4 любить, він готовий разом з ОСОБА_4 забезпечити її сина. Йому відомо, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштувався тільки після початку розгляду зазначеної справи судом, також ОСОБА_2 має наркотичну залежність, періодично вживає наркотичні речовини, - про це йому відомо зі слів ОСОБА_4 , яка була свідком періодичного вживання ОСОБА_2 наркотичних речовин. Вважає, що з зазначених підстав ОСОБА_2 не може належним чином здійснювати виховання сина. Вони з ОСОБА_4 орендують разом житло, орендну плату сплачує він самостійно, в будинку є всі необхідні умови для проживання дитини. Орендований будинок належить його батькам. Він отримує достатнью заробітну платню. Із сином ОСОБА_4 він не спілкувався, про нього йому розповідала ОСОБА_4 . Про перешкоди, що чинить ОСОБА_2 ОСОБА_4 у спілкуванні із сином йому відомо зі слів ОСОБА_4 . Вважає, що в місті Ізмаїлі сину ОСОБА_4 можливо забезпечити кращі умови проживання та навчання, ніж у Токмаку. Про взаємовідносини ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відомо зі слів ОСОБА_4 . Він має сина 2005 року народження, який проживає зі своєю матір`ю, його колишньою дружиною, але періодично до нього приїжджає, вони спілкуються.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що є другом ОСОБА_2 , тривалий час спілкувався з їх родиною. Причини розірвання стосунків позивача з відповідачем йому невідомі. Йому від ОСОБА_2 відомо, що ОСОБА_4 поїхала на заробітки до Польщі, нікого про це не попередивши, з того часу вихованням сина займає виключно батько. ОСОБА_13 в школі навчається на відмінно, займається боротьбою, він бачить ОСОБА_14 майже кожного дня, дитина завжди охайно одягнута, добре вихована, має багато друзів, про скарги на нього від будь-кого йому нічого невідомо. Зі слів ОСОБА_2 знає, що протягом останніх трьох років ОСОБА_4 ніяким чином не допомагає сину, сина забезпечує виключно батько. Батько приділяє сину багато уваги, виходить з ним на дитячий майданчик, вони їздять на рибалку, на море. Сім`я ОСОБА_2 забезпечена, має автомобіль, скутер, дитина всім забезпечена. ОСОБА_2 наркотичних засобів не вживає, іноді, по святах, вживає алкоголь.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що є матір`ю ОСОБА_2 . Сина ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ОСОБА_8 знає з народження, після народження онука півроку допомагала їм з дитиною, щоденно ночувала з онуком. В 2016 році ОСОБА_4 вирішила поїхати на заробітки, для чого продала квартиру матері, не в м.Токмаку. Повернулася наприкінці 2016 року, пропустивши «перший дзвоник» свого сина, з читанням та письмом з онуком займався її син, син також записав онука на боротьбу. На даний час онук дуже добре адаптований у середовищі, в якому проживає, відмінно навчається у школі, займається спортом. ОСОБА_15 приїжджала до них додому, ночувала, все було добре, потім вона виїжджала на заробітки до м.Москва, після чого знов поїхала до Польщі. Потім повернулась наприкінці лютого 2017 року. ОСОБА_4 ніхто спілкуватися з сином не забороняв. Після дня народження онука, наприкінці грудня 2017 року, ОСОБА_4 повідомила, що поїхала лікуватись в місто Одесу, після чого, як їй стало відомо, стала мешкати в місті Їзмаїлі з теперішнім співмешканцем. Вона відвідувала сина та онука по вихідних. Відповідаючи на запитання адвоката позивача ОСОБА_4 щодо мети цієї позовної заяви ОСОБА_4 , повідомила, що їй відомо, що ОСОБА_4 була вагітна, втратила дитину, після чого вирішила забрати свого сина ОСОБА_8 до себе. Під час розгляду зазначеної цивільної справи спілкувалась із онуком ОСОБА_8 з приводу його відмов в спілкуванні з матір`ю і той повідомив, що не хоче спілкуватися з матір`ю, тому що вона примушує його сказати, що він хоче жити з нею в м.Ізмаїл, але онук, після спілкування з матір`ю, замкнувся у собі, тому що, з його слів, не хоче нікуди переїжджати з м.Токмак.
В 2019 році під час розгляду даної цивільної справи, вона не бачила, щоб ОСОБА_4 приїхала до неї, тривалий час стукала у ворота, дзвонила по телефону та онук виходив до неї з телефоном на город і вони таким чином спілкувалися, - стверджує, що такого не було, бо інакше ОСОБА_4 мала можливість зняти ці події на свій мобільний телефон та надати це в якості доказу до суду. Вона в той день була на городі до 16 годині і стверджує, що такого факту не було.
Відповідаючи на запитання представника адвоката ОСОБА_4 адвоката Майсак В.О., коли останній раз з спілкувалася з ОСОБА_4 з приводу стану здоров`я онука ОСОБА_8 , повідомила, що з цього приводу з ОСОБА_4 у 2019 році жодного разу не спілкувалась, ОСОБА_4 дзвонила їй, коли син з онуком після судового засідання поїхали відпочивати на море та питала, де онук ( ОСОБА_13 ), вимагала, щоб вона віддала ОСОБА_8 , на що вона відповіла, що онука в неї не забирала. Вважає, що онук ОСОБА_8 повинен проживати з батьком.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що є кумом ОСОБА_2 , хрестив ОСОБА_14 . Свої стосунки з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 може охарактеризувати, як нормальні. На даний час ОСОБА_13 проживає з батьком, який, разом зі своїми батьками, займається його вихованням та в повному обсязі забезпечує потреби дитини. ОСОБА_4 виїхала на заробітки, коли ОСОБА_8 було 4-5 роки. ОСОБА_2 в неадекватному стані не бачив.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради Кривонос О.В. підтримала висновок служби у справах дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради за №1079/25-39 від 18.041.2019, зазначила, що в результаті обстеження умов проживання малолітнього виявлено, що умови задовольняють усім санітарно-гігієнічним нормам утримання та виховання дитини; під час спілкування з ОСОБА_17 встановлений міцний зв`язок дитини з батьком та ОСОБА_8 висловив бажання залишитися проживати в м.Токмак з батьком. Даних про вживання ОСОБА_2 наркотичних засобів або спиртних напоїв не виявлено. Вважає, що з урахуванням вищенаведеного та з метою найкращого забезпечення інтересів дитини, ОСОБА_10 краще визначити місце проживання разом з батьком ОСОБА_2
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Просив долучити протокол бесіди від 21.08.2019 з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого, ОСОБА_8 з його слів проживає за адресою: АДРЕСА_3 , разом з батьком, навчається в ЗОШ №5. Під час бесіди встановлено, що дитина хоче й далі проживати з батьком, до матері їздити в гості. Дитина тепло відзивається як про батька, так і про матір.
Суд, заслухавши учасників процесу, свідків, всебічно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, які були досліджені в судовому засіданні та на які позивачі за первісним та зустрічним позовами посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 мають спільну дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та жодним з учасників справи не заперечується.
З 2016 року ОСОБА_5 , проживає разом з батьком ОСОБА_2 .
У судовому засіданні було встановлено, що з вересня 2016 року дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по взаємній згоді батьків залишився проживати з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до довідки за №30/991 від 12.09.2018, ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 м.Ізмаїл Державної прикордонної служби України з 06.07.2018 по теперішній час.
Відповідно до довідки серії ІАА №0591166, ОСОБА_4 за обліками МВС на території України станом на 10.06.2018 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої та непогашеної судимості не має та у розшуку не перебуває.
З медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 10 ААЄ № 343265 від 08.06.2018, у ОСОБА_4 психіатричні протипоказання для зберігання, носіння, використання зброї не знайдені.
Згідно з сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 10 ААЄ № 627488 від 08.06.2018, у ОСОБА_4 психіатричних протипоказань для виконання обов`язків військовослужбовця, несення служби з вогнепальною зброєю немає.
Відповідно до довідки №62 від 28.02.2019, ОСОБА_4 працює в військовій частині НОМЕР_2 на посаді контролера ком.гр. КВ ВІОПД штабу, заробітна плата за період вересень 2018р. лютий 2019р. становить 48426,15 гривень.
Як вбачається із службової характеристики станом на березень 2019 року на контролера 1 комендантської групи комендантського відділення відділу організації повсякденної діяльності сержанта ОСОБА_4 , в Державній прикордонній службі України з 2018 року, ОСОБА_4 зарекомендувала себе як наполеглива, добре професійно підготовлена, здатна вирішувати поставлені завдання, полодіє ПЕОМ, витривала, вміє володіти собою, добросовісно виконує службовий обов`язок, за будь-яких обставин проявляє порядність та чесність, викликає повагу до себе, вміє триматись та висловлювати думку, справедлива, точно висловлює накази, вміє зрозуміти їх суть та задум, здатна зрозуміти індивідуальні особливості інших працівників і на цій основі будувати з ними відносини, користується заслуженим авторитетом та повагою серед товаришів по службі. Рішуча та смілива. Під час виконання поставлених завдань. Має добру пам`ять, роботу виконує ефективно, старанно, професійна підготовка на достатньому рівні, скромна та проста у спілкуванні, оптиміст по натурі, стан здоров`я добрий.
Відповідно до договору найму житлового приміщення від 06.02.2019, ОСОБА_4 винаймає у ОСОБА_18 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 1 (один) рік. Крім наймача за зазначеною адресою постійно проживає ОСОБА_9 .
Відповідно до довідки про доходи від 11.05.2019, ОСОБА_4 з серпні по квітень 2019 року, яка працює на посаді техніка групи забезпечення функціон. інформ. телеком. системи «Гарт-7» військової частини НОМЕР_2 , отримала компенсацію за піднайом житла в розмірі 2679,51 гривню.
З наданих ОСОБА_4 копій чеків АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено, що 22.06.2018 нею перераховано на рахунок ОСОБА_12 402,01 грн; на рахунок ОСОБА_2 з позначкою «для сина ОСОБА_8 »: 14.06.2018- 2010,05 грн., 16.09.2018 804,97 грн., 19.10.2018 900,00 грн., 14.11.2018 1000,00 грн., 15.12.2018 1000,00 грн.,18.01.2019 1000,00 грн., 16.02.2019 1000,00 грн., 17.03.2019 1000,00 грн., 15.04.2019 1000,00 грн.
Суд вважає за необхідне зазначити, що доводи ОСОБА_4 щодо матеріального забезпечення сина не є безумовною підставою для визначення місця проживання дитини із нею, оскільки нормами статті 180 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
З довідки за №203, виданої 08.05.2019 директором Загальноосвітньої школи №4 1-111 ступенів м.Ізмаїл Одеської області вбачається, що ОСОБА_5 буде навчатися в 4-а зазначеної школи при наявності відповідних документів (особової справи, медичної картки).
За висновком служби у справах дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради за №1079/25-39 від 18.041.2019, спеціалісти служби у справах дітей обстежили житлово-побутові умови гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 та з`ясували, що малолітній ОСОБА_5 мешкає за даною адресою разом з батьком ОСОБА_2 . У результаті обстеження умов проживання малолітнього виявлено, що умови задовольняють усім санітарно-гігієнічним нормам утримання та виховання дитини. У нього є окрема кімната, обладнана необхідними меблями, є зона для навчання та відпочинку. Дитина забезпечена шкільним приладдям, одягом, взуттям за сезоном, проектами харчування. За місцем проживання батька малолітній проживає з народження. Дитина охоплена любов`ю та турботою. Відвідує секцію з боротьби, має спортивні досягнення. У його кімнаті виділено місце для нагород, їх багато. Стосунки сина з батьком дуже дружні, гармонійні.
Після проведеної бесіди з гр. ОСОБА_2 з`ясовано, що мати дитини ОСОБА_4 , дійсно, не проживає разом з ними з березня 2016 року. Самостійно прийняла рішення поїхати на заробітки до Польщі. За два роки, що вона працювала за кордоном, матеріальної допомоги сину не надавала, спілкувалась з ним у телефонному режимі. Гр. ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина з гр. ОСОБА_4 не стягував. Вважає, що сам в змозі забезпечувати сина усім необхідним. До дитини позивачка приїхала у вересні 2018 року після повернення з-за кордону. Батько проти зустрічі сина з матір`ю не заперечував.
Також працівники служби у справах дітей опитали малолітнього ОСОБА_19 та з`ясували його думку. Дитина не хоче змінювати своє місце проживання, так як тут створені всі умови для його гармонійного розвитку: ОСОБА_8 з бажанням відвідує школу, має високий рівень знань, багато друзів, займається спортом.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради вважає за доцільне при вирішенні місця проживання малолітнього ОСОБА_5 врахувати думку дитини.
Відповідно до акту обстеження житлових умов проживання та виховання малолітнього ОСОБА_19 від 15.04.2019, складеного за адресою: АДРЕСА_3 , сектором опіки, піклування та усиновлення ССД, житловий будинок за вказаною адресою складається із 4-х житлових та 5-ти допоміжних кімнат. Умови проживання відповідають усім санітарно гігієнічним нормам, опалення газифіковане, в домі наявне водопостачання. У ОСОБА_8 наявна окрема кімната, в якій сучасний ремонт. За вказаною адресою ОСОБА_8 зареєстрований та проживає разом із батьком ОСОБА_2 . Умови проживання задовольняють санітарно-гігієнічним нормам, в кімнатах чисто та затишно. Є продукти харчування та приготована їжа. Хлопець охайний, вдягнений відповідно до віку та сезону. Зі слів батька, матір спілкується з сином у телефонному режимі, останній раз відвідувала сина у вересні 2018 року. Це підтвердив і малолітній, який повідомив, що навчається у 3 класі ЗОШ №5, відвідує секцію боротьби. Хлопець не бажає змінювати місце проживання та навчання, у нього багато друзів та улюблене спортивне захоплення, - боротьба.
Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування 26 січня 2016 року та Витягу з Державного реєстру правочинів №2034714 від 26.01.2006 на праві приватній власності належить ОСОБА_7 (матері позивача ОСОБА_2 ), яка під час допиту в судовому засіданні підтвердила право користування зазначеним житловим приміщенням сина ОСОБА_2 та онука ОСОБА_19 та просила залишити онука проживати разом з батьком за вищевказаною адресою.
Відповідно до характеристики Токмацького закладу загальної середньої освіти №5 від 18 квітня 2019 року, складеної на учня ОСОБА_19 , від 18 квітня 2019 року, ОСОБА_8 навчається в ЗЗСО №5 з 2016 року у 3-а класі. До школи ОСОБА_8 вступив підготовлений, вмів читати, рахувати. За час навчання показав себе дуже добросовісним учнем. Навчається з зацікавленістю. Має високий рівень словарного запасу. Грамото висловлює свої думки. Швидко читає, розуміє прочитане. Читає із захопленням, дуже гарно декламує вірші. На уроках уважний, активний, весь час підіймає руку. Бере участь у обговореннях. Під час виконання роботи вміє швидко переходити з одного виду діяльності на інший. Обчислює швидко. Самостійно вирішує задачі, добре знає теорію, вдало втілює у практичних роботах. ОСОБА_20 закінчив з відмінними результатами. Хлопчик жвавий, не конфліктний, доброзичливий. У класі виступає в ролі лідера, активіста. Серед однолітків має авторитет, багато друзів. Хлопчик виховується у неповній сім`ї. Вихованням дитини займається батько, який приділяє багато уваги сину. Батько вдало вміє спілкуватися з дитиною, уникає конфліктів, відповідально ставиться до виховання, стежить за успішністю сина, харчуванням, одягом. Батько приймає активну участь у житті класу, дитячого колективу. Разом з класом допоміг відзначити ІНФОРМАЦІЯ_2 сина. Регулярно відвідує батьківські збори, тримає зв`язок з вчителем. На прохання допомогти завжди відгукується вчасно і з задоволенням. Мати ОСОБА_8 з сином не проживає. За весь час навчання дитини в школі вихованням не займалась, батьківські збори не відвідувала. З класним керівником не знайома, зв`язків не мала.
З характеристики спортсмена ДЮСШ Токмацької міської ради відділення вільної боротьби ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 почав тренуватись в ДЮСШ на відділенні вільної боротьби з 1 вересня 2017 року. На протязі всього навчання ОСОБА_8 проявляє себе, як перспективний спортсмен. Хлопчик дуже активний, цілеспрямований. Під час тренування дуже уважний, виконує всі поставлені завдання. Серед спортсменів своєї групи характеризується авторитетом та повагою. Приймає участь у міських та обласних змаганнях, зазвичай посідає призові місця. При наполегливій праці має можливість досягти великих перемог.
З договору про виконання обов`язків члена виборчої комісії з виборів Президента України від 12 березня 2019 року та Довідки про виконання обов`язків члена виборчої комісії з виборів Президента України вбачається, що ОСОБА_2 з 12 березня 2019 року по 05 квітня 2019 року виконував обов`язки члена ДВК 230792.
Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_21 від 22.04.2019 за №03, ОСОБА_2 працює на посаді менеджера (управителя) зі збуту з 19 квітня 2019 року по теперішній час.
З ветеринарно-санітарного паспорту пасіки №499 від 03.03.2017 вбачається, що на ім`я ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована пасіка на 20 бджолосімей.
Відповідно до довідки КП «Токмацька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Токмацької міської ради від 3.004.2019, ОСОБА_2 на психіатричному обліку не перебуває.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.04.2019, складеним співробітниками служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради встановлено, що під час обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , встановлено, що зазначений житловий будинок складається з трьох кімнат, дім облаштований необхідними меблями та побутовою технікою, для дитини є окрема кімната, створено всі умови для проживання та навчального процесу. Мати дитини має бажання проживати разом з дитиною, виховувати її та утримувати. Співмешканець підтримає її бажання та надає свою згоду на проживання за вказаною адресою.
Тому служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради вважає доцільним проживання дитини разом із матір`ю ОСОБА_4 .
Встановлено, що як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_2 створили належні умови для проживання та розвитку дитини.
Сторони працездатні, працюють і отримують відповідні доходи, і мають можливість матеріально утримувати дитину.
Вищенаведені висновки органів опіки та піклування зроблені на підставі матеріально-побутового обстеження сторін. Про те, ці обставини не є достатніми для висновку про визначення місцезнаходження дитини, оскільки обоє батьків спроможні забезпечити дитині належні умови проживання.
Разом з тим, як вбачається із вищевказаних поясненнях ОСОБА_14 , наданих представнику органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради, дитина не хоче змінювати своє місце проживання в м.Токмаку, так як тут створені всі умови для його гармонійного розвитку.
З наданого представником третьої особи за первісним позовом органом опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради протоколу бесіди від 21.08.2019 з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_13 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , разом з батьком, навчається в ЗОШ №5; дитина хоче й далі проживати з батьком, до матері їздити в гості. Дитина тепло відзивається як про батька, так і про матір.
Сторонами клопотань про виклик та допит в судовому засіданні малолітнього ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заявлялось.
Суд констатує, що висновок служби у справах дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради за №1079/25-39 від 18.041.2019 про доцільність, з урахуванням думки дитини, визначення місця проживання дитини ОСОБА_19 з батьком ОСОБА_2 , який підтримано в судовому засіданні представником органу опіки та піклування ОСОБА_22 про визначення місця проживання разом з батьком ОСОБА_2 , найбільше відповідає наявним у справі доказам, ніж акт обстеження умов проживання від 02.04.2019 служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради (який, до того ж, не оформлений та затверджений у встановленому законом порядку) про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_14 з матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки у зазначеному акті взагалі на взяті до уваги прихильність та прив`язаність дитини до батька, з яким проживає, звичні умови для дитини, які склалися за місцем його проживанняі.
Висновки служби у справах дітей органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради за №1079/25-39 від 18.041.2019 є достатньо обґрунтованими і не суперечать інтересам дитини та найбільше відповідає її інтересам, тому суд погоджується саме з цим висновком та відкидає доводи про доцільність проживання малолітнього ОСОБА_14 разом із матір`ю за місцем її проживання, викладені у акті обстеження умов проживання від 02.04.2019 служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради.
Звертаючись до суду з первісним позовом, позивач ОСОБА_4 посилається на те, що вона та відповідач не дійшли згоди щодо визначення єдиного постійного місця проживання сина.
З матеріалів справи вбачається, що дитина виявляє велику особисту прихильність до батька ОСОБА_2 .
Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх.
Аналізуючи підстави звернення до суду з указаним позовом, норми сімейного законодавства України та міжнародних нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а також рішення судів попередніх інстанцій, суд дійшов до таких висновків.
Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Згідно зі статтею 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статей 3,18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12-15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою).
На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.
У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України).
Частиною першою статті 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
Відповідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.
В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України" вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.
У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).
Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3 ст.77 ЦПК України).
Положеннями ч.2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до положень ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Позивачем за первісним позовом ОСОБА_4 неодноразово було зазначено, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 під час спільного проживання застосовував до неї фізичну силу, душив, бив та виганяв з дому з грудною дитиною, неодноразово в її присутності вживав наркотики, зловживав спиртними напоями, здійснював психічне насильство щодо неї та сина, те, що ОСОБА_2 не має постійної роботи та стабільного заробітку, має сумнівні знайомства, які можуть негативно вплинути на виховання сина, рідний брат відповідача проходив лікування від наркозалежності, однак на підтвердження зазначених обставин доказів не надано, крім того, вказане спростовуються показами усіх допитаних в судовому засіданні свідків.
Сумнівність зазначених доводів ОСОБА_4 підтверджується також її поясненнями щодо суто економічних причин виїзду в 2016 році до Польщі на заробітки, при цьому залишивши, за взаємною згодою, саме на ОСОБА_2 на той час шестирічної дитини, подальшою відсутністю її звернень до державних та правоохоронних органів щодо зазначених фактів після повернення до України до початку звернення із зазначеним позовом до суду.
Не надано будь-яких фактичних даних щодо наявності з боку органів опіки претензій до виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків, тому суд вважає встановленим, що ОСОБА_13 розвивається у безпечному, стійкому та спокійному середовищі, яке не є неблагонадійним.
У позовній заяві не вказано, що позивач не має змоги надати відповідні докази разом з позовною заявою. Надалі будь-яких письмових звернень до суду із зазначенням доказів, які бажає долучити позивач із зазначенням об`єктивних причин неможливості їх надання остання також не подавала.
Щодо інших обставин, на які посилається позивач за первісним позовом ОСОБА_4 : більш розвинутої інфраструктури у місті Ізмаїл Одеської області, в якому вона проживає, в порівнянні з інфраструктурою міста Токмак Запорізької області, в якому проживає ОСОБА_2 , то ці обставини, як встановлено в судовому засіданні, не перешкоджають батьку забезпечувати необхідні умови для розвитку дитини за місцем її проживання, інші доводи ОСОБА_4 щодо створення ОСОБА_2 перешкод у спілкуванні з дитиною не підтверджені будь-якими доказами та носять характер припущення і не можуть бути враховані судом.
З огляду на викладене, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, беручи до уваги, що батьки є рівними в своїх характеристиках та можливостях догляду за дитиною, вік дитини, її режим дня, стан її здоров`я та інші обставини, бажання самої дитини проживати разом з батьком, враховуючи висновки органу опіки, те, що батько спроможний надати дитині належний рівень виховання, постійного піклування та розвитку, має достатній дохід та належні житлово-побутові умови останній, приділяє дитині багато уваги, опікується її фізичним та інтелектуальним розвитком, а тому, належним чином відноситься до виконання своїх батьківських обов`язків, крім того працює та має додаткові джерела доходу, забезпечений житлом, тобто, є себе зрілою дорослою людиною, яка може відповідати за життя та здоров`я малолітньої дитини, враховуючи підстави та тривалість проживання малолітнього ОСОБА_14 разом з батьком в м.Токмаку, виходячи виключно з інтересів дитини, прихильність дитини до батька на сьогоднішній день та важливість збереження для дитини звичної обстановки, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини з батьком, підлягають до задоволення в повному обсязі.
В задоволені позовних вимог ОСОБА_23 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю та зобов`язання передати дитину матері слід відмовити в повному обсязі.
Щодо вимоги позивача за первісним позовом ОСОБА_4 зобов`язати ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 передати (повернути) дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матері ОСОБА_4 , слід зазначити, що відповідно до статті 162 СК України, якщо один із батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення і повернути її тому, з ким вона проживала.
Суди встановили, що з 2016 року малолітній ОСОБА_6 проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_3 .
Позивачем за первісним позовом ОСОБА_4 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що місце проживання малолітнього ОСОБА_14 станом на момент подання позову було визначено судом або законом саме з нею після припинення фактичних шлюбних відносин, а відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 змінив місце проживання дитини. Спір про визначення місця проживання дитини не був вирішений, ані органами опіки і піклування, ані у судовому порядку, а тому позовна вимога у цій частині є передчасною та до задоволення не підлягає.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що за статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Суд зазначає, що залишення дитини з батьком не позбавляє ОСОБА_4 права виховувати дитину, утримувати її та спілкуватися з нею.
Судом враховується, що як було встановлено в судовому засіданні, на даний час сторони фактично домовились щодо не перешкоджання один одному у спілкуванні з дитиною, зокрема, матір дитини ОСОБА_4 відвідала дитину в м.Токмак, брала дитину на відпочинок до м.Ізмаіл, їй не створювались перешкоди у спілкуванні, вона провила час спільно з дитиною, що підтвердила у судовому засіданні.
В свою чергу, батько дитини ОСОБА_2 підтвердив, що з ним проведено бесіду представником служби у справах дітей, він зобов`язався не перешкоджати матері у спілкуванні з дитиною.
В зв`язку з вищевикладеним, суд звертає особливу увагу обох батьків: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на необхідність компромісу та взаємних поступок у питаннях, пов`язаних з вихованням їх спільної дитини, та націлює обидві сторони у їх відносинах на максимальне врахування інтересів дитини. Суд радить батькам приборкати прояви своєї неприязної поведінки один до одного та усвідомити свою відповідальність за подальшу долю їх спільної дитини, її розвиток та психічне здоров`я.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 заявлено вимогу про відшкодування судових витрат.
З урахуванням задоволення заявлених вимог в повному обсязі, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору при звернення до суду з позовом.
Судові витрати позивача за первісним позовом ОСОБА_4 , у зв`язку з відмовою в задоволені позовних вимог, відшкодуванню не підлягають.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 78, 79, 81, 83, 141, 259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:

У задоволенні первісної позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю та зобов`язання передати дитину матері, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради і орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради відмовити.
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання батька за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 гривні 40 копійок.
Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_6 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 .
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради, код в , місце знаходження: 71701, Запорізька область, місто Токмак, вулиця Центральна, будинок 45.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, місце знаходження: 686009, Одеська область, місто Ізмаїл, проспект Суворова, будинок 62.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення буде складено 09.10.2019.

Суддя: