Справа № 461/5322/17
Провадження № 4-с/461/5/19
УХВАЛА

29.10.2019 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Винниченка М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції Барнича Володимира Миколайовича

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнича Володимира Миколайовича, мотивуючи вимоги скарги наступним. Постановою державного виконавця Галицького відділу ДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області Барничем В.М. від 29.06.2017 року закінчено виконавче провадження №52049441. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки дії, які передували її винесенню, а саме: визначення 1/2 ідеальної частки майна боржника, зокрема квартири АДРЕСА_1 , опис та арешт майна, передача його на зберігання особі, а також електронні торги з продажу нерухомого майна, проведені без його участі. Крім того, стверджує, що державним виконавцем під час реалізації належного ОСОБА_1 нерухомого майна, не взято до уваги той факт, що 26 вересня 2015 року ним, як боржником у виконавчому провадження №52049441 в добровільному порядку повернуто кредитору ОСОБА_3 борг в сумі, еквівалентній 2200 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 47221 грн. 90 коп. Таким чином, на час відкриття виконавчого провадження та реалізації на електронних торгах 30 травня 2017 року належного ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 за ціною 373220 грн. 85 коп., фактично сума боргу за виконавчим листом становила 20536 грн. 10 коп., а відтак на підставі п.7 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», на вказане вище майно, державний виконавець не мав права звертати стягнення.

У зв`язку із цим просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Барнича В.М., скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №52049441 від 29 червня 2017 року, скасувати розпорядження державного виконавця щодо перерахування коштів, які надійшли від реалізації на електронних торгах 1/2 частки двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , визнати неправомірними дії державного виконавця в частині надіслання ним боржнику постанови про закінчення виконавчого провадження з пропуском строку, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.08.2017 року відкрито провадження у даній справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019 року визначено головуючого суддю Зубачик Н.Б.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.10.2019 року прийнято до провадження та призначено до розгляду справу на 24.10.2019 року о 09:50 год.

У зв`язку із поданим представником заявника клопотанням розгляд справи було відкладено на 29.10.2019 року о 12 год. 10 хв.

29.10.2019 року від представника заявника ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.03.2019 року у справі №461/6164/16-ц за поданням начальника Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Зорени П.І. про визначення частки майна боржника з метою виконання виконавчого листа №461/7655/15-ц, виданого 08.08.2016 року Галицьким районним судом м. Львова, однак у задоволені такого клопотання було відмовлено.

Заявник та його представник в судовому засіданні просили скаргу задоволити та надали пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.

Державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнич Володимир Миколайович в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 Винниченко М.П. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги та пояснив, що відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо визнання неправомірних дій, рішень державного виконавця чи встановлення факту бездіяльності виконавця, оскільки такі не знаходять свого підтвердження.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебував виконавчий лист №461/7655/15-ц виданий Галицьким районним судом м. Львова 08.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 67758,00 грн.

Щодо вимоги заявника про визнання незаконними дій та постанови державного виконавця Галицького відділу ДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнича В.М. від 29.06.2017 року про закінчення виконавчого провадження №52049441 при примусовому виконанні виконавчого листа №461/7655/15-ц, суд зазначає наступне.

Постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барничем Володимиром Миколайовичем від 29 червня 2016 року закінчено виконавче провадження №52049441 (а.с.6) у зв`язку із реалізацією нерухомого майна, та на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У відповідності до вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

В матеріалах скарги та виконавчого провадження №1387/15 не знайшли свого підтвердження покликання ОСОБА_1 про сплату ним суми боргу, а відтак, накладаючи арешт на майно боржника, державний виконавець діяв у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено матеріалами виконавчого провадження, державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Барничем Володимиром Миколайовичем в межах виконавчого провадження №52049441 вчинено наступні дії: 26.08.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; здійснено запити щодо розшуку наявного у боржника майна та коштів; 05.02.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; оформлено подання про визначення 1/2 ідеальної частки за ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 та надіслано на адресу Галицького районного суду м. Львова; 23.12.2016 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника: 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ; 23.12.2016 року винесено постанову про призначення експертизи, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; 02.03.2017 року подано заяву на реалізацію житлової нерухомості.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, серед іншого здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

У відповідності до вимог ст.48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

При винесенні вищевказаних постанов державний виконавець Барнич В.М. діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Як визначено в ст. 61 Закону, реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року затверджено «Порядок реалізації арештованого майна», відповідно до якого, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавче провадження завершується за фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про визнання незаконними дій та постанови державного виконавця Галицького відділу ДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнича В.М. від 29.06.2017 року про закінчення виконавчого провадження №52049441 при примусовому виконанні виконавчого листа №461/7655/15-ц, необхідно відмовити.

Щодо вимоги заявника про визнання незаконними дій та розпорядження державного виконавця Галицького відділу ДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнича В.М. щодо перерахування коштів, які надійшли від незаконної реалізації на електронних торгах Ѕ частки двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.

Державним виконавцем Галицького відділу ДВС м. Львова скеровувався пакет документів разом із заявкою на реалізацією арештованого майна з метою здійснення заходів щодо організації електронних торгів та реалізації майна боржника ОСОБА_1 , а саме Ѕ частки двокімнатної квартири загальною площею 46,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.170).

Судом встановлено, що державним виконавцем проведено електронні торги під час яких реалізовано Ѕ частки двокімнатної квартири загальною площею 46,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу № 259788 про проведення електронних торгів встановлено, що переможцем електронних торгів є ОСОБА_5 у зв`язку із запропонованою найвищою ціновою пропозицією (а.с.184).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про визнання незаконними дій та розпорядження державного виконавця Галицького відділу ДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнича В.М. щодо перерахування коштів, які надійшли від незаконної реалізації на електронних торгах Ѕ частки двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , необхідно відмовити, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження доводів, викладених у скарзі.

Таким чином суд вважає, що постанова державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнича Володимира Миколайовича законною та такою, що відповідає вимогам ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимоги заявника про визнання незаконними дій державного виконавця Галицького відділу ДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнича В.М., який в порушення норм ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», про направлення на адресу заявника постанови від 29.06.2017 року про закінчення виконавчого провадження №52049441 після спливу 10-ти денного строку для її оскарження, суд зазначає наступне.

Відповідно до супровідного листа від 29.06.2017 року №5526 Галицьким відділом ДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, скеровувалося на адресу ОСОБА_1 постанову про закінчення виконавчого провадження №52049441 (а.с.186).

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження №52049441, Сеньківським Ю ОСОБА_6 отримано таку постанову 24.07.2017 року (а.с.188).

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги про визнання незаконними дій державного виконавця Галицького відділу ДВС м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнича В.М., який в порушення норм ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», про направлення на адресу заявника постанови від 29.06.2017 року про закінчення виконавчого провадження №52049441 після спливу 10-ти денного строку для її оскарження, необхідно відмовити, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження доводів, викладених у скарзі.

Отже, при винесенні оскаржуваних постанов держаний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону з метою виконання рішення Галицького районного суду м. Львова, яке не було скасовано та не оскаржено, набрало законної сили.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 8-13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції Барнича Володимира Миколайовича - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів,з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвали, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: Державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції Барнич Володимир Миколайович, адреса місце знаходження: 79058, м. Львів, пр. В. Чорновола, 39.

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя Зубачик Н.Б.