Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Ковальчук Т.А., при секретарі Хорольській І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами і присадибних земельних ділянок та визнання права власності на них,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами і присадибних земельних ділянок та визнання права власності на них.

В обґрунтування позову зазначив, що 01.11.2014 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, за який отримала кошти. Але посвідчити угоду нотаріально не встигли, оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя вона залишила заповіт, в якому вказала спадкоємцем всього майна ОСОБА_2 , до якого неодноразово звертався з проханням посвідчити договір купівлі-продажу у нотаріуса, обіцяв виконати своє зобов`язання, але потім почав ухилятись, тому вимушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив позов задовольнити та справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив справу розглянути без його участі, позов визнає, проти його задоволення не заперечує.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень сторонами, суд розглянув справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу домоволодіння. За умовами договору ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та віддав гроші продавцеві після досягнення згоди по всіх істотних умовах договору, про що ОСОБА_3 написала розписку та передала ключі (а.с. 7). Але після отримання грошей, ОСОБА_3 договір належним чином не оформила, до нотаріальної контори для належного оформлення договору купівлі-продажу домоволодіння не звернулась, оскільки раптово померла, про свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 8) серії НОМЕР_1 .

Право власності продавця ОСОБА_3 на вказане домоволодіння, підтверджується державним актом серії ДП на право приватної власності на землю на підставі рішення 8 сесії ХХІІ скликання Личківської сільської ради від 08.08.1997р., зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 3262 (а.с. 9).

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму.

Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Однак договір купівлі-продажу не був оформлений, так як ОСОБА_3 померла, після її смерті спадкоємцем є ОСОБА_2 (відповідач), якому заповідала все майно. Відповідач на звернення позивача про посвідчення договору купівлі-продажу у нотаріуса обіцяв виконати зобов`язання, але потім почав ухилятися.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між позивачем та померлою. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, але позивач і померла, як сторони правочину, домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. ОСОБА_3 , як один із сторін, отримавши гроші особисто, не з`явилася вчасно для нотаріального посвідчення договору, оскільки раптово померла, а спадкоємець ухиляється до прибуття до нотаріуса. При таких обставинах, суд, використовуючи своє право за законом, може визнати такий договір дійсним та визнати право власності.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 206, 247, 264-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 203-215 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами і присадибних земельних ділянок та визнання права власності на них - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та присадибних земельних ділянок, що знаходяться в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , 01 листопада 2014 року - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарськими спорудами в АДРЕСА_1 :

-А- житловий будинок загальною площею 61,7 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м.; а- сіни; Б - літня кухня; В - сарай; пг - погріб; Г - сарай; № 1 - колодязь; №2,3 - ворота, хвіртка; №4 - паркан;

-Земельну ділянку площею 0,2500 га (кадастровий номер :02:001:0470), призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ДП від 22 грудня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 3262;

-Земельну ділянку площею 0,0776 га (кадастровий номер :02:001:0471), призначену для ведення особистого селянського господарства, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ДП від 22 грудня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 3262;

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук