печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В., при секретарі Маленівській К.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПП «Центр розвитку технологій» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, -

ВСТАНОВИВ:

до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

В засідання учасники провадження не з`явилися, повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали провадження, прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду із позовом про стягнення з ПП «Центру розвитку технологій» нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 55 143, 00 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки за 3 роки у розмірі 7 873, 92 грн., вихідної допомоги у розмірі 6 862, 35 грн., середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 39 478, 96 грн., не сплатила судовий збір у розмірі, передбаченому законодавством.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (редакція станом на день подачі позову), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, судовий збір за подання до суду позовної заяви щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 55 143, 00 грн., не підлягатиме сплаті.

Проте, компенсація за невикористані щорічні відпустки, вихідна допомога, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто не входять до структури заробітної плати.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий висновок щодо застосування норм права сформувала Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/4518/16.

Таким чином, ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, позивачу необхідно вказати ціну позову.

Відтак, виходячи з суми, яку просить позивач стягнути з відповідача, сума судового збору становитиме 0, 4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600 грн.

За таких обставин позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі: 1600 грн. х 0, 4 = 640, 00 грн.

Відповідно, при зверненні до Печерського районного суду м. Києва судовий збір заявнику слід сплатити на реквізити: отримувач коштів: УК (Управління казначейства) у Печерському районі; код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 38004897; рахунок отримувача: 6007; банк отримувача: ГУ ДКСУ (Головне управління Державної казначейської служби України) у м. Києві; код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: 22030101;050; «Судовий збір», Печерський районний суд м. Києва, вид звернення, пункт з таблиці ставок судового збору.

Недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом подання до суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заяву буде залишено без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «Центр розвитку технологій» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вихідної допомоги та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Підпалий