20.06.2019 ЄУН 331/8661/17
Провадження №2/331/189/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Антоненко М.В.,

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватної організації «Класичний приватний університет» (КПУ), третя особа: Центральне об`єднання УПФУ м. Запоріжжя про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

03.12.2018 року з Запорізького апеляційного суду до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватної організації «Класичний приватний університет» (КПУ), третя особа: Центральне об`єднання УПФУ м. Запоріжжя про зобов`язання вчинити дії.

Провадження у справі відкрито 06.09.2018 р.

Оскільки суддя Антоненко Максим Володимирович є аспірантом «Класичного приватного університету», що є відповідачем у цій справі, що може створити у сторін сумніви щодо його неупередженості, то, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддею Антоненко М.В. заявлено самовідвід у зазначеній справі.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, підстави для відводу (самовідводу) судді, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Виходячи з ч. 1, ч. 9, ч. 12 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

За ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення самовідводу судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

В силу змісту ст. 6 Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п.1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

На підставі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».

Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв. Щодо субєктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з правлюдини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( «Фей проти Автрії» від 24 лютого 1993 року, пп.27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ( «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, п.38).

З метою недопущення у сторін сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи, заявлений самовідвід відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Антоненка М.В., заявлений по справі № 2/331/189/2019 (ЄУН 331/8661/17) за позовом ОСОБА_1 до Приватної організації «Класичний приватний університет» (КПУ), третя особа: Центральне об`єднання УПФУ м. Запоріжжя про зобов`язання вчинити діїта вказану справу передати до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для проведення повторного авторозподілу справи у відповідності до вимог ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.В. Антоненко