Справа № 362/5083/18
Провадження № 2/362/620/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Кравченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Яренко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, інфляційних витрат та трьох процентів річних,-
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника, вимоги позову підтримав в повному обсязі та проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідач, який належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, правом на подання відзиву на позов не скористалась.
На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Згідно частин першої та другої статті 509 ЦК, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків стаття 11 ЦК визначає договори та інші правочини.
За загальним правилом, визначеним у статті 526 ЦК, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо боржник не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами частини першої статті 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.
Як зазначає позивач і не спростовує відповідач, до даного часу відповідачем свої зобов`язання не виконані, борг не повернуто, у зв`язку з чим він підлягає стягненню.
Згідно статей 610, 611 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У частині другій статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд прийшов до висновку про те, що відповідач порушив зобов`язання, в зазначений строк суму позики не повернув, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми позики, та 3% відсотків річних, є підставними та обґрунтованими.
Дані вимоги ґрунтуються на положеннях закону, яким урегульовано спірні правовідносини, та умовах зобов`язання.
Щодо вимоги про стягнення 162470,00 грн. неустойки, судом встановлено наступне.
Згідно статей 610, 611 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Застосовуючи положення вказаної норми, судом приймається до уваги рішення ВСУ від 03.09.2014 р. у справі № 6-100цс14, яким визначено, що частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
Положення ст. ст. 13 та 129 Конституції України гарантують однаковий захист державою всіх учасників цивільних правовідносин, забезпечують їх рівність перед законом та судом.
Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 509, 511, 526, 530,551, 610, 612, 625, 626, 629, ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 266, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити частково.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо такі не було подано.

Суддя Л.М.Кравченко