ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2019 року

м. Харків

Справа № 639/460/19

Провадження № 22-ц/818/3674/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова, ухвалене 14 червня 2019 року о 9 годині 34 хвилини у складі судді Труханович В.В. (повний текст рішення складений 18 червня 2019 року),

у с т а н о в и в:

25 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на своє утримання у розмірі ј частки з усіх видів заробітку, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років.

Позов обґрунтований тим, що з 1 жовтня 2016 року сторони с праві перебувають у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася дитина ОСОБА_3 , яка проживає разом із позивачкою. З моменту народження дитини позивач не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Жодних доходів, крім соціальних виплат не отримує, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. ОСОБА_2 працює у Патрульній поліції м. Харкова, отримує постійний дохід, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини, з якою проживає їх спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 25.01.2019 і до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду мотивоване тим, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, якщо останній може таку допомогу надавати. Оскільки відповідач має постійний заробіток та надає утримання дитині у розмірі ј частини всіх видів його доходу заробітку, суд задовольнив позов частково і стягнув на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 (одна шоста) частина заробітку (доходу) відповідача на місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не дав належної оцінки фактичним обставинам у справі, а саме безпідставно не врахував, що він вже сплачує аліменти на дитину у розмірі ј частини свого доходу, тому не має можливості надавати дружині матеріальну допомогу. Позивач не потребує матеріальної допомоги тому, що офіційно працевлаштована і отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною, що забезпечує їй прожитковий мінімум доходів.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 1 жовтня 2016 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с. 9)

Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що підтверджується даними довідки ТОВ «ТЕХНОКОМ» від 03.05.2019 № 59 ( а.с. 51).

Згідно довідок про доходи ТОВ «ТЕХНОКОМ» за період з 01.05.2018 по 30.04.2019 (а.с. 50), Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 02.05.2019 № 371 (а.с. 48), Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат УПСЗН в Новобаварському районі м. Харків № 527 від 02.05.2019 № 527 (а.с. 49) ОСОБА_1 не має будь яких доходів, крім соціальних виплат по догляду за дитиною.

Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_2 № 1154 від 17.05.2019, виданої Департаментом патрульної поліції, його дохід складає від 10 000 грн до 13 000 грн на місяць (а.с. 47).

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України (надалі СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років.

Частина 4 цієї ж статті визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Стягуючи аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини доходу відповідача, суд правильно встановив характер спірних правовідносин, врахував, що ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини доходу та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача матеріальної можливості надавати утримання своїй дружині, з якою проживає дитина, до досягання останньою трьох років.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх спростував. Апелянт не спростував установлені у справі фактичні обставини та висновок суду, що обґрунтовано викладені у мотивувальній частині судового рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції належить залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 4 листопада 2019 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді І.П. Коваленко

А.І. Овсяннікова