Постанова

Іменем України

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 454/80/15-ц

провадження № 61-34687св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 вересня 2017 року у складі судді Павлишина О. Ф.,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн, завданої внаслідок порушення строків розгляду Вищим адміністративним судом України його касаційної скарги на ухвалу Львівського адміністративного суду від 11 жовтня 2010 року (справа № К34274/40).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Суд зробив висновок про недоведеність позовних вимог.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та встановлено строк для надання доказів сплати судового збору.

Оскарженою ухвалою апеляційного суду Львівської області від 08 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 27 січня 2017 року визнано неподаною та повернуто.

Суд мотивував ухвалу тим, що ОСОБА_3 у визначений строк не усунув недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Короткий зміст касаційної скарги

У вересні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_3, у якій він, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її з суду першої інстанції.

Справу № 454/80/15-ц передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Заявник вважає, що внаслідок незаконного повернення йому апеляційної скарги у зв'язку з несплатою судового збору його було обмежено у доступі до правосуддя.

Судовий збір за подання позову про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) суду (порушення строків розгляду касаційної скарги), не стягується.

Обставини справи

27 січня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області відмовив ОСОБА_3 у задоволенні його позову про стягнення з держави Україна в особі Державної казначейської служби України грошової компенсації моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн, завданої внаслідок порушення строків розгляду його касаційної скарги Вищим адміністративним судом України у справі № К34274/10.

Позивач подав апеляційну скаргу на вказане рішення, яку апеляційний суд ухвалою від 22 серпня 2017 року залишив без руху та визначив строк для сплати судового збору.

На виконання цієї ухвали ОСОБА_3 направив заяву, у якій посилаючись на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», зазначав, що є звільненим від сплати судового збору за подання позову про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями (бездіяльністю) суду.

Оскарженою ухвалою від 08 вересня 2017 року суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу заявнику.

Апеляційний суд, визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3, застосувавши положення статей 121, 297 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції), виходив із того, що заявник не виконав вимог ухвали суду щодо сплати судового збору.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Згідно з частинами першою та другою статті 213 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Таким вимогам ухвала апеляційного суду не відповідає.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету» («Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), № 28249/95, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

У зв'язку з цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), виключно відповідно до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно з пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення з позовною заявою) судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Позовна заява ОСОБА_3 обґрунтована тим, що внаслідок порушення строків розгляду його касаційної скарги Вищим адміністративним судом України у справі № К34274/10 йому завдано моральної шкоди.

Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що з урахуванням змісту позовних вимог та суб'єктного складу, позивач звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3, вищезазначених норм права не врахував і дійшов необґрунтованого висновку про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги в справі за позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) суду.

Таким чином, апеляційним судом були допущені порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому ухвала апеляційного суду Львівської області від 08 вересня 2017 року підлягає скасуванню з переданням справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 411, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 08 вересня 2017 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун В. І. Крат