Справа № 633/197/19
провадження 2-О/633/11/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 р. смт.Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області

у складі : головуючого - судді Смирнова В.А.

за участю секретаря судових засідань - Меденець Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Печеніги цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення

заінтересована особа - Печенізька державна нотаріальна контора Харківської області

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа - Печенізька державна нотаріальна контора Харківської області.

Заявники вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_3 . Родинний зв`язок між заявниками та їх матір`ю підтверджується свідоцтвами про народження.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із :

- Земельної ділянки, розташованої на території Мартівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,93 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :03:003:0284, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р2 № 782696, виданого 30.12.2002 року на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 року.

- Земельної ділянки, розташованої на території Борщівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,29 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :02:001:0448, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р2 № 779173, виданого 30.12.2002 року на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 року.

- Земельної ділянки, розташованої на території Мартівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,41 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :03:004:0702, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р2 № 779172, виданого 30.12.2002 року на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 року.

Заявники вказують, що звернувшись до Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, їм було відмовлено у їх видачі у зв`язку з тим, що у їх свідоцтвах про народження невірно зазначено по - батькові їх матері замість вірного « ОСОБА_3 » зазначено невірно « ОСОБА_3 ».

Окрім цього у всіх державних актах на право приватної власності на земельні ділянки по - батькові їх матір зазначено як « ОСОБА_3» замість вірного « ОСОБА_3 ».

Заявники просять суд встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мартове, Печенізького району Харківської області державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 782696, державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 779173, державного акту на право власності серії Р2 № 779172, виданих 30.12.2002 року на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 року на ім`я ОСОБА_3 .

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мартове Печенізького району Харківської області, та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між рідним сином та матір`ю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мартове Чугуївського району Харківської області, та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між рідною дочкою та матір`ю.

Заявники в судовому засіданні заяву підтримали повністю.

Представник заінтересованої особи - державний нотаріус Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не прибув, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, але надав суду заяву, в якій просив цивільну справу розглядати за його відсутності та винести рішення у відповідності з чинним законодавством України.

Заслухавши пояснення заявників, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані заявниками докази, суд вважає заяву, як таку що підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Встановлення факту родинних відносин здійснюється судом в порядку окремого провадження. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 08 квітня 1967 р. та зареєстрованого Мартівською сільською радою Чугуївського району - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками вказано ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . ( аркуш 16).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 30 грудня 1963 р., зареєстрованого Мартівською сільською радою Чугуївського району - ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками вказано ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . ( аркуш 17).

14 січня 1984 року « ОСОБА_2 » ( рос. мовою) одружилась з « ОСОБА_10 » ( рос. мовою) та прийняла прізвище чоловіка « ОСОБА_2 » ( аркуш 18).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 , зареєстрованого виконавчим комітетом Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області 14 листопада 2018 р. - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( аркуш 15). В свідоцтві про народження, свідоцтві про одруження, паспорті громадянина України по - батькові матері заявників вказано як « ОСОБА_3 ». (22-24).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія Р2 № 782696, власником земельної ділянки площею 2,93 га , яка розташована на території Мартівської сільської ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вказана « ОСОБА_3 ». ( аркуш 19).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія Р2 № 779173, власником земельної ділянки площею 0,29 га , яка розташована на території Борщівської сільської ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вказана « ОСОБА_3 ». ( аркуш 20).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серія Р2 № 779172, власником земельної ділянки площею 0,41 га , яка розташована на території Мартівської сільської ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вказана « ОСОБА_3 ». ( аркуш 21).

Згідно паспорта громадянина України, серія НОМЕР_4 , виданого Печенізьким РВ УМВС У в Харківській області 21 червня 2001 року - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . ( аркуші 7-9).

Згідно паспорта громадянина України, серія НОМЕР_5 , виданого ЦВМ Дзержинського РВХМУУМВС України в Харківській області 16 лютого 2001 року - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 значиться зареєстрованою за адресою: м. АДРЕСА_2. ( аркуші 11-13).

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 суду пояснили, що вони особисто знали померлу ОСОБА_3 , яка була матір`ю заявників. Свідок ОСОБА_12 є родичкою померлої, а свідок ОСОБА_13 працювала разом з ОСОБА_3 , яка була її підлеглою. Підтвердили, що заявники і померла ОСОБА_3 є рідними донькою, сином та матір`ю. Вважають, що помилки в документах, що підтверджують ступінь родинних відносин заявників з їхньою матір`ю, виникли в зв`язку з неуважністю працівників відповідних органів, які вносили відомості до документів. Свідки також вказали, що ОСОБА_3 належали на праві приватної власності земельні ділянки, в правовстановлюючих документах на які, а саме в Державних актах також містяться помилки в написанні по - батькові ОСОБА_3 , де вона вказана як ОСОБА_3 , замість правильного по-батькові ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту - родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю та ін. (п. 2 постанова пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року N 7).

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За результатами дослідженого в судовому засіданні, у суду не виникає сумнівів в існуванні фактів, про встановлення яких просять заявники.

Частиною 1 ст. 77 Цивільного процесуального Кодексу України встановлено, що належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України)

Судом встановлено, що усунути помилку іншим способом, окрім як встановленням у судовому порядку факту належності державного акту на право приватної власності на землю саме заявниці - неможливо.

Так, порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43 та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22 червня 2009 року №325, які втратили чинність, а тому, питання належності державного акту на землю необхідно вирішувати в судовому порядку.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є також встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявникам для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

У даному випадку, виключним способом захисту права заявників є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності ОСОБА_3 державних актів на право приватної власності на землю.

Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявників, а саме: встановлення факту належності вказаних документів дає змогу заявникам реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження земельними ділянками, на які вони мають право в порядку спадкування за законом після смерті матері, з дотриманням вимог чинного законодавства.

Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що заявникам в порядку спадкування за законом після смерті матері, належить право на земельні ділянки ( державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 782696, державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 779173, державний акт на право власності серії Р2 № 779172, виданих 30.12.2002 року на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 року на ім`я ОСОБА_3 ). Однак, дані державні акти містять неправильне написання по - батькові власниці земельних ділянок, а саме по - батькові її вказано « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_3 ». Усунення вказаної неправильності можливо лише шляхом встановлення факту належності вказаних правовстановлюючих документах.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів має юридичне значення для заявників, оскільки наявність належним чином оформлених правовстановлюючих документів на землю дає можливість заявникам повною мірою реалізувати своє право володіння земельними ділянками.

Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази є належними і допустимими та їх оцінка вказує на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, так як встановлення цих фактів потрібно заявникам для реалізації їх права на розпорядження в подальшому спадковим майном.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом

Керуючись ст. ст. 5-10, 12, 13, 81, 141 , 259, 263-265, 315-316 ЦПК України, ст. 55 Конституції України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мартове, Печенізького району Харківської області державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 782696, державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 779173, державного акту на право власності серії Р2 № 779172, виданих 30.12.2002 року на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації № 389 від 23.12.2002 року на ім`я ОСОБА_3 .

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Мартове Печенізького району Харківської області, та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між рідним сином та матір`ю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мартове Чугуївського району Харківської області, та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як між рідною дочкою та матір`ю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.А. Смирнов