Справа № 686/5919/19
Провадження № 2/686/2665/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019

28 жовтня 2019 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої -судді:Чевилюк З.А.,

за участі секретаря: Сікори Ю.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Галюка В.В.

розглянувши цивільну справу з №686/5919/19 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання недійсними нарахувань та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ;

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання неправомірними дій ПАТ АБ «Укргазбанк» щодо нарахування станом на 01.02.2019 року строкових процентів 82,68 доларів США, прострочених процентів 1987,81 доларів США,пені за несвоєчасну сплату кредиту за період з 17.09.2016 року по 31.01.2019 року-4596,42 доларів США, пені за несвоєчасну сплату процентів за період 17.09.2016 р.-31.01.2019р.-2226,18 доларів США, штраф щодо страхування предмета застави в сумі 8900 грн. Просила зобов`язати ПАТ АБ «Укргазбанк» скасувати нараховану заборгованість та не нараховувати ОСОБА_2 по кредитному договору №1532008/1В заборгованість в частині строкових процентів, прострочених процентів, пені за несвоєчасну сплату кредиту, за несвоєчасну сплату процентів, штраф щодо страхування предмета застави, починаючи з 01 серпня 2014 року.

Зазначила, що внаслідок звернення в липні 2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» з позовом до суду до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, 07.11.2016 року винесено рішення у справі №686/15422/14-ц, суддя Палінчак О.М., яким позов задоволено частково: стягнуто усю суму кредиту, проценти та пені за порушення умов договору.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Проценти при цьому мають стягуватись відповідно до ст.1048 ЦК України- до дня подання позову.

Велика Палата Верховного Суду у справі №310/11534/13-ц вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Таким чином, строк дії кредитного договору №1532008/1В змінився з 01 серпня 2014 року.

Зважаючи на викладене, нарахування ПАТ АБ «Укргазбанк» пені, штрафів, відсотків неправомірно. Щодо пені передбачено строк позовної давності 1 рік. Щодо штрафу за не страхування предмета застави в сумі 8900 грн., то вказана відповідальність не передбачена договором. Припинення кредитного зобов`язання внаслідок прийняття рішення Хмельницького міськрайонного суду від 01.11.2016 року обмежує право відповідача щодо нарахування процентів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволені. Представник відповідача позов заперечив. Подав письмовий відзив на позов. Підтвердив право банку нараховувати пеню та відсотки, внаслідок невиконання позивачем обов`язку зафіксованого рішенням суду. Зауважив, що за кредитним договором збільшено строк позовної давності по пені до трьох років.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/15422/14-ц 7 листопада 2016 року винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості по кредитному договору №1532008/В в сумі 9034,78 доларів США та 33 950,05 грн., в т.ч. 3522,36 долари США-заборгованість за кредитом, 3716,46 долари США-заборгованість за кредитом прострочена,41,14 долари США-заборгованість по процентам поточна, 1754,82 долари США-заборгованість по процентах прострочена, 47 837, 21 грн.-пеня по кредиту та 20 063,86 грн.-пеня по відсотках.

Обставини встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом(ст..82 ч.4 ЦПК).

Кредит надавася ОСОБА_2 за кредитним договором №1532008/1В на строк з 4 квітня 20018 року по 3 квітня 2019 року.

Рішення від 7.11.2016 року у справі№686/15422/14-ц стало результатом звернення банку до суду в порядку передбаченому ч.2.ст.1050 ЦК України з метою дострокового повернення кредиту.

За кредитним договором передбачено право банку відмовитись від виконання своїх зобов`язань та/або розірвати цей договір, при цьому на позичальника( ОСОБА_2 ) покладається обов`язок відшкодувати збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат понесених банком за договором, а також повернути банку заборгованість за кредитом, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені банком за договором(п.5.1.). Пунктом 5.3. кредитного договору передбачена пеня в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. Сторони обумовили строк позовної давності три роки(п.5.8), в т.ч. і щодо пені.

За договором іпотеки від 4.04.2008 року не визначено розмір штрафу за не страхування предмету застави. В п.4.2. вказано, що штраф оплачується в розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно п.2.3. договору, тоді коли договір не містить вказаний пункт.

Підставою звернення позивача до суду стало нарахування банком відповідно до довідки заборгованості станом на 01.02.2019 року за договором №1532008/1В від 04.04.2008р.:строкова заборгованість за кредитом-340,44 доларів США, строкові проценти-82,68 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом 6898,38 доларів США, прострочені проценти-1987,81 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів призначена рішенням суду станом на 16.09.2016 року-33 950,05 грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту за період 17.09.2016-31.2019-4596,42 доларів США, пеня за несвоєчасну сплату процентів за період 17.09.2016-31.01.2019-2 226,18 доларів США, судові витрати по сплаті судового збору-1808,59 грн., штраф за порушення іпотекодавцем обов`язків щодо страхування предмета застави та забезпечення безперервності дії відповідних договорів страхування(п.4.2. договору іпотеки від 04.04.2008р.)-8900 грн. Відповідно до пояснень представника відповідача, вказана довідка містить в тому числі і заборгованість по рішенню суду від 7.11.2016 року. Рішення на сьогоднішній день не виконано.

За висновками в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Слід зазначити, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 викладена правова позиція про правильне застосування норм права, відповідно до якої за змістом ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідні висновки також містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 (справа №14-154цс18) та від 31.10.2018 (справа №202/4494/16-ц).

Водночас, ухвалою від 28 лютого 2019 року Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від зазначеного висновку щодо застосування приписів абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, викладеного, зокрема, в раніше ухваленій постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц та від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц.

Отже, здійснюючи аналіз наведених позицій Великої Палати Верховного Суду з урахуванням обставин справи, Верховний Суд вважає, що у випадку пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 березня 2019 року по справі № 916/4692/15 (ЄДРСРУ № 80308706)).

Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом відповідачем по справі позивачу після судового рішення про дострокове стягнення кредитної заборгованості є неправомірним.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.(ст.4 ЦПК).

Способи захисту цивільних прав передбачені у статті 16 ЦК України, який регулює приватноправові відносини.Серед способів захисту цивільних прав та інтересів визначено: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі;зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;відшкодування моральної(немайнової)шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечит закону(ст.5 ЦПК).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Частиною першою статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України) з першого дня прострочення та до тих пір, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто пеня може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі.

В той же час, суд приходить до висновку, зважаючи на свободу договору, забезпечувальний характер неустойки, що дії відповідача щодо нарахування неустойки після рішення суду від 7.11.2016 року та фіксації суми заборгованості в рішенні, є абсолютно правомірними та є способом захисту порушеного права кредитодавця.

Зважаючи на викладене позов підлягає задоволенню частково.

Вимоги позивача щодо скасування нарахованої заборгованості не відповідають способам захисту передбаченим чинним законодавством. Вимога про зобов`язання банку в подальшому не нараховувати заборгованість в частині процентів, пені та штрафів не може бути задоволена, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права та інтереси, а не ті, що можуть виникнути у майбутньому.

Дії банку щодо нарахування процентів за користування кредитом за кредитним договором №1532008/1В від 4.04.2008 року понад розміри встановлені в рішенні Хмельницького міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року, справа №686/15422/14-ц та штрафу щодо страхування предмету застави в сумі 8900 грн. є неправомірними.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених вимог в порядку ст..141 ЦПК.

Керуючисьст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК,ст.ст. 207, 526, 530, 549, 628, 638, 629, 610,611, 1048, 1050 ЦК , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати дії ПАТ АБ «Укргазбанк» неправомірними щодо нарахування процентів за користування кредитом за кредитним договором №1532008/1В від 4.04.2008 року понад розміри встановлені в рішенні Хмельницького міськрайонного суду від 07 листопада 2016 року, справа №686/15422/14-ц та штрафу щодо страхування предмету застави в сумі 8900 грн.

В задоволені решти вимог відмовити.

Стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь держави судовий збір 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хмельницький міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач:ПАТ АБ «Укргазбанк», м.Київ, вул..Єреванська 1.

Повний текст виготовлено 31 жовтня 2019 року.

Суддя: З.А.Чевилюк