КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 824/158/19
№ провадження: 2-к/824/82/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Слюсар Т.А., за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Стадницького Станіслава Андрійовича в інтересах Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2019 року у справі за позовом Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»(Україна) про стягнення 101 405,99 євро, в тому числі 89 910 євро - заборгованості за поставлений товар, 10 601,99 євро - пені, 894 євро - трьох процентів річних та, крім того, відшкодування витрат із сплати арбітражного збору,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні2019 року представник Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) звернувся до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2019 року у справі за позовом Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) (надалі - ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом») про стягнення 101 405,99 євро, в тому числі 89 910 євро - заборгованості за поставлений товар, 10 601,99 євро - пені, 894 євро - трьох процентів річних та, крім того, 4077,98 євро - на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, а разом 94 881,98 євро.

Рішення міжнародного комерційного арбітражного набрало законної сили 21 січня 2019 року.

Враховуючи викладене, заявник просить суд визнати і надати дозвіл на виконання вказаного рішення міжнародного комерційного арбітражного суду.

Вивчивши та дослідивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, суд вважає необхідним її задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 листопада 2016 року між Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) та ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» (реєстраційний номер НАЕК 53-121-01-16-04167 від 08 листопада 2016 року) укладено договір поставки № 675(1)16ЧЕ.

Відповідно до умов цього договору з урахуванням положень додаткової угоди №1 до нього постачальник (позивач) зобов`язався поставити товар загальною вартістю 89910 євро, а покупець (відповідач) - прийняти товар і оплатити його вартість протягом 90 календарних днів з моменту поставки товару.

Поставка товару з урахуванням положень додаткової угоди № 1 до договору поставки здійснюється на умовах DAP м. Енергодар відповідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року, вантажоодержувач: ЗВ ВП «Складське господарство», місцезнаходження: вул. Промислова, 133, склад, м. Енергодар, Запорізька область.

Позивач стверджує, що протягом грудня 2016 року відповідно до умов договору поставки він поставив ВП «ЗАЕС» товар загальною вартістю 8910 євро, в тому числі: 19 грудня 2016 року був поставлений товар на суму 17 345 євро, 22 грудня 2016 року - на суму 6 535 євро та 28 грудня 2016 року - на суму 66 030 євро. Однак, відповідач у встановлений договором поставки строк за поставлений позивачем товар не розрахувався. Факт поставки товару і відсутності оплати за нього станом на 31 серпня 2017 року підтверджується підписаним сторонами актом № 70 звірки взаємних розрахунків між ВП ЗАЕС та Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) за договором № 675(1)16ЧЕ/53-121 -01-16-04167 від 08 листопада 2016 року.

15 серпня 2017 року позивач направив відповідачу претензію-вимогу №2017/103-08/UА від 08 серпня 2017 року, в якій містилась вимога негайно погасити наявну заборгованість, у тому числі і за товар, поставлений по договору поставки № 675(1)16ЧЕ. Відповідач претензію отримав.

У матеріалах справи відсутні належні докази того, що відповідач розрахувався за товар.

18 квітня 2018 року між Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» було укладено угоду про врегулювання відносин за договором поставки № 675( 1 )16ЧЕ/53-121-01-16-04167 від 08 листопада 2016 року, яку зареєстровано в ДП «НАЕК «Енергоатом» 18 квітня 2018 року (далі - угода).

В цій угоді сторони підтвердили, що в ході виконання умов договору поставки позивач поставив, а відповідач прийняв без зауважень товар на загальну суму 89 910 євро, в тому числі: 19 грудня 2016 року - поставлено товар на суму 17 345 євро; 22 грудня 2016 року - на суму 6 535,00 євро; 28 грудня 2016 року - на суму 66 030 євро.

Відповідно до умов зазначеної угоди відповідач зобов`язався оплатити товар протягом 90 календарних днів з моменту підписання цієї угоди. Однак, всупереч цим умовам, відповідач за поставлений товар так і не розрахувався.

Позивач направив відповідачу претензію № 2018/053-07/UA від 17 липня 2018 року, в якій вимагав погасити наявну заборгованість за укладеними сторонами договорами, у тому числі і за товар, поставлений за договором поставки № 675(1)16ЧЕ.

Оскільки станом на день подачі позовної заяви до МКАС, за твердженням позивача, відповідач свої зобов`язання перед позивачем не виконав, поряд з вимогою про стягнення заборгованості, позивач нарахував на суму простроченої заборгованості за період з 17 липня 2018 року по 10 серпня 2018 року (24 дні) пеню у сумі 2 157,84 євро і три проценти річних у сумі 177 євро.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував положеннями статей 11, 509, 526, 530, 625, 712 Цивільного кодексу України та статей 173, 174, 175, 179, 180, 193, 198, 202, 224, 225, 230, 231, 232 Господарського кодексу України. При цьому, в обґрунтування вимоги про стягнення пені позивач послався на частину 6 статті 231 Господарського кодексу України, а в розрахунку пені зазначив, що розмір пені згідно договору поставки становить 0,1 %. Проценти річні нараховані позивачем на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи також вбачається, що сторони погодили кандидатуру одноособового арбітра у справі - Захарченко Т.Г.

21 січня 2019 року Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України прийнято рішення у справі за позовом Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»(Україна), яким стягнуто з відповідача на користь позивача 101 405,99 євро, в тому числі 89 910 євро - заборгованості за поставлений товар, 10 601,99 євро - пені, 894 євро - трьох процентів річних та, крім того, відшкодування витрат із сплати арбітражного збору.

Судом встановлено, що вказане рішення в добровільному порядку боржником не виконано.

У відповідності до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях, у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших - органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у ст.81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону Україну «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 цього ж Закону.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із ч. 1 ст. 482 ЦПК України надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими цією статтею.

Частиною 1 ст. 475 ЦПК України визначено, що питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України.

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Стаття 4 Конвенції містить вказівку про те, що для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: a) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

Згідно статті 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Статтею 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Боржником не надано будь-яких обґрунтувань та доказів, які б стали підставою для відмови у задоволенні заяви Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) відповідно до вимог вищезазначених норм.

Поряд з цим, якщо сторона бере участь в арбітражному провадженні і не заявляє заперечень проти недотримання будь-якого положення Регламенту або будь-якого іншого правила, що застосовується до розгляду, будь-якого розпорядження складу арбітражу або іншого правила арбітражної угоди щодо формування складу арбітражу або проведення розгляду, то вважається, що ця сторона відмовилася від права заявляти подібні заперечення (правова позиція Верховного Суду України № 6-325цс17 від 22 березня 2017 року).

Таким чином, судом було встановлено, що арбітражна угода не визнана недійсною; боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

Судом також не визнано, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

У відповідності до частин 1, 6 ст. 479 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Оскільки рішенням міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті та стягувач не звертався з заявою про визначення суми стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали, тому суд вказує в ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2019 року у справі за позовом Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»(Україна) про стягнення 101 405,99 євро, в тому числі 89 910 євро - заборгованості за поставлений товар, 10 601,99 євро - пені, 894 євро - трьох процентів річних та, крім того, відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, тому заява про визнання та надання дозволу на виконання даного рішення необхідно задовольнити та видати виконавчий лист на його примусове виконання.

Крім цього, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка)підлягає стягненню 960 грн. 50 коп. судових витрат.

Керуючись ст. ст. 141, 474, 477, 479 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Стадницького Станіслава Андрійовича в інтересах Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) - задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 січня 2019 року у справі за позовом Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) про стягнення 101 405,99 євро, в тому числі 89 910 євро - заборгованості за поставлений товар, 10 601,99 євро - пені, 894 євро - трьох процентів річних та, крім того, 4077,98 євро - на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, а разом 94 881,98 євро.

Видати виконавчий лист про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) (Код ЄДРПОУ - 24584661, місцезнаходження: Україна, м. Київ, вулиця Назарівська, 3) на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка)(Код NIP - 02456516, Ceska Republica, 16000, Praha, Dejvice, Heinemannova 2695/6) 89 910 євро - заборгованості за поставлений товар, 10 601,99 євро - пені, 894 євро - трьох процентів річних та, крім того, 4077,98 євро - на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, а разом 94 881,98 євро.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) (Код ЄДРПОУ - 24584661, місцезнаходження: Україна, м. Київ, вулиця Назарівська,3) на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) (Код NIP - 02456516, CeskaRepublica, 16000, Praha, Dejvice, Heinemannova 2695/6) 960 грн. 50 коп. судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду через Київський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали.

Ухвала суду, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено та підписано 01 листопада 2019 року.

Суддя: