Справа №295/2393/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Ярошовець В.Б.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №154, що знаходиться по вул.Максютова в м. Житомирі. В обґрунтування вимог позивач вказав, що відповідач є колишнім зятем позивача, за місцем реєстрації не проживає, з 2008 року жодного разу не зявлявся, будь-яких його речей в помешканні немає. Позивач пояснив, що має намір звернутись до органів соціального захисту населення з метою отримання субсидії на оплату комунальних послуг з утримання житлового приміщення.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні 08.04.2019 року, за клопотанням позивача, було допитано свідка ОСОБА_3 яка пояснила, що відповідач в будинку по вул. Максютова, 154 не проживає більше року, будь-яких його речей в помешканні немає.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши покази свідка, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.

Судом встановлено, зі змісту витягу з державного реєстру правочинів від 05.04.2005 року №848639, вбачається, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування, подарувала ОСОБА_1 будинок 154 по вул. Максютова в м.Житомирі. (а.с.11)

Витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно №7979303 від 05.08.2005 року підтверджується, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок 154 по вул.Максютова в м.Житомирі. (а.с.12)

Згідно довідки виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 18.03.2019 року № 212, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.10.2014 року зареєстрований, та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за даною адресою. (а.с.13-18)

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як розяснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, врахувавши, що реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача як власника, позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, оскільки відповідач не проживає у будинку понад десять років, витрат по утриманню житла не несе, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України,ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком 154 по вул. Максютова (Вільський шлях) в м.Житомирі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Вільський шлях), 154, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, пров.Жовтневий, 14, ІПН НОМЕР_2.

Суддя Л.М. Чішман