Справа № 645/5189/19
Провадження № 2/645/1879/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 листопада 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

за участі секретаря судових засідань Кононенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку заочного розгляду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, понесених судових витрат. Звертаючись з позовом до суду позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 5 травня 2019 року об 18:07 в м. Харкові, по проспекту Льва Ландау поблизу будинку №. 23 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля власником якого є позивач та автомобіля «ВАЗ 21703» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 В результате даного ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП (серія ОБ № 141934 від 08.05.2019 року) у відношенні ОСОБА_2 . Згідно Постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.07.2019 року (яка набрала законної сили 27.07.2019 року) відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», згідно з полюсом серія НОМЕР_2 . Позивач звернувся до страховика відповідача із заявою про отримання страхового відшкодування та отримав від ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» відшкодування за майнову шкоду спричинену діями відповідача в межах страхового ліміту в розмірі - 28847,65 грн. В результате ДТП належному позивачу автомобілі було завдано механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту автомобіля станом на момент пошкодження складає - 59216,54 гривень, що підтверджується актом виконаних робіт № ТД-009450 від 21.06.2019 року ТОВ «АВТОАРТ ЛТД» та платіжними дорученнями: № 731 від 24.05.2019 року та № 761 від 20.06.2019 року. Таким чином різниця між заподіяною відповідачем майнової шкоди та сумою, яку виплатили у якості страхового відшкодування страховик становить - 30368,89 гривень. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 15000,00 грн. Окрім того просить суд стягнути з відповідача на її користь витрати пов`язані з судовим розглядом у сумі 1400,00 грн.

Представник позивача Пємов В.І., який діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву в якій просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.(Вх.№26766 від 01.11.2019 року)

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова, отриманих судом на підставі ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, в зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, вважає можливим проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 05 травня 2019 року об 18:07 в м. Харкові, по проспекту Льва Ландау поблизу будинку №. 23 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота Аурис» державний номер НОМЕР_3 , власником якого є позивач по справі (а.с. 6) та автомобіля «ВАЗ 21703» державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль «Тойота Аурис» отримав механічні пошкодження.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 липня 2019 року, яка набрала законної сили, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. (а.с. 9).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП 05 травня 2019 року та провина в ньому ОСОБА_3 підтверджуються постановою від 16 липня 2019 року, яка набрала законної сили та є обов`язковою для суду.

Відповідно до Акту виконаних робіт від 21 червня 2019 року орієнтовна вартість відновлювальних робіт для автомобіля «Тойота Ауріс», державний номерний знак НОМЕР_4 складає 59 216,54 грн.(а.с. 11). Вказані кошти позивач сплатила на підставі платіжних доручень №731 від 24 травня 2019 року та №761 від 20 червня 2019 року. (а.с. 12-13).

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», полюс серія НОМЕР_2 , що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача (а.с. 10).

Відповідно до виписки по картковому рахунку який відкрито на ім`я ОСОБА_4 , позивач 31 липня 2019 року отримав від ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» відшкодування згідно договору страхування №4430866 від 03 липня 2018 року в розмірі - 28847,65 грн. (а.с. 10).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Відповідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить відшкодувати позивач, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст.ст. 1187, 1188 ЦК України.

Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, різниця між завданим розміром шкоди спричиненої позивачу і страховим відшкодуванням покладається на відповідача, тому суд приходить до висновку що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню : 59216,54 - 28847,65 = 30368,89 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Визначаючи розмір моральної шкоди по даній справі суд враховує, що в результаті неправомірних дій та порушення ПДР України водієм ОСОБА_2 , позивачу, яка є інвалідом ІІ групи, було завдано моральних та душевних страждань, вона хвилювалася, змінився її нормальний життєвий уклад та ті обставини, що вона певний час втратила можливість користуватися транспортним засобом, який їй був необхідний.

Враховуючи викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: відносяться витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до копії платіжного доручення №822 від 16 серпня 2019 року позивачем було сплачено 1400,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору №5 від 15 серпня 2019 року. (а.с. 17). І ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з вимогами п.9 ч.1 ст.5 зазначеного вище Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно ст.4 Закону України "Про судовий збір" при зверненні фізичної особи до суду з позовами майнового характеру (відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП), ними сплачується судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; при зверненні фізичної особи до суду з позовами немайнового характер (відшкодування моральної шкоди), сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" у 2019 році встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 1921,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті за позовними вимогами щодо відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, буде становити 768 грн. 40 коп.

Враховуючи те, що позивач, як інвалід 2 групи (а.с. 7), при зверненні з позовом до суду був звільнений від оплати судового збору, судовий збір у сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь держави з відповідача.

Керуючись ст.ст.4-13, 76-89, 258-273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 1187, 1188, 1191, Цивільного кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 30368 (тридцять тисяч триста шістдесят вісім) грн., 89 коп. в рахунок відшкодування шкоди (матеріальних збитків), завданої ДТП.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн., 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1400 (одна тисяч чотириста) грн., 00 коп. в рахунок відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 01 листопада 2019 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя