Справа № 748/2215/19
Провадження № 2-о/752/579/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29.10.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пісківська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и в:

в серпні 2019 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, в якій просила встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем - батьком ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя він був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок, в якому проживав батько, відповідно до договору дарування житлового будинку від 20.12.2012 року, належить заявниці на праві приватної власності. Після смерті батька відкрилась спадщина, а саме: на земельні ділянки, площею 1,5916 га, площею 2,47 га та площею 0,8791 га. Заявниця зазначає, що за життя батька до моменту відкриття спадщини вона постійно з ним проживала в зазначеному будинку, здійснюючи за ним догляд, та в їх фактичному спільному користування перебували зазначені земельні ділянки. Після смерті батька вона фактично прийняла спадщину та продовжила користуватись зазначеним нерухомим майном. Однак, на момент смерті батька вона була зареєстрована в м. Києві та відсутність даних, які б підтверджували факт її постійного проживання із батьком на момент його смерті унеможливлює отримання у нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу свідоцтв про право на спадщину за законом. З огляду на викладене, заявниця звернулась в суд з даною заявою для захисту своїх прав та необхідності належної реалізації своїх спадкових прав після смерті батька.

Заявниця в судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити з викладених в заяві підстав. Одночасно зазначила, що по день смерті вони із батьком проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, вона здійснювала догляд за батьком. Заявниця, посилаючись на те, що вона зареєстрована за іншою, ніж у спадкодавця адресою, однак, постійно проживала з останнім, але не може документально довести нотаріусу факт свого постійного спільного проживання зі спадкодавцем по день його смерті, що необхідно їй для прийняття спадщини за законом, а тому просить суд встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Вимоги заяви підтримав.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти,від якихзалежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Піски Чернігівського району Чернігівської області. Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб 03.02.1979 року ОСОБА_3 одружився із ОСОБА_1 , та дружині було присвоєно прізвище - ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Піски Чернігівського району Чернігівської області та її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Відповідно до довідки Пісківської сільської ради № 188 від 23.08.2019 року, було встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 20.12.2012 року, житловий будинок АДРЕСА_1 був подарований ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до довідки Пісківської сільської ради № 190 від 16.08.2019 року, було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно протягом останніх п`яти років до дня смерті її батька ОСОБА_2 здійснювала за ним догляд.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 1,5916 га, площею 2,47 га та площею 0,8791 га, які належали померлому на підставі державних актів про право власності на земельні ділянки.

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті батька в зв`язку з відсутністю доказів того, що спадкоємець проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Слід зазнчити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Судом встановлено, що заявниця постійно проживала зі своїм батьком ОСОБА_2 на момент його смерті за місцем проживання спадкодавця в с. Піски Чернігівського району Чернігівської області та здійснювала за ним догляд, однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляд справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенн.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Пісківська сільська рада Чернігівського арйону Чернігівської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Піски Чернігівського району Чернігівської області, громадянки України, разом зі спадкодавцем - батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Голосіївський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Чередніченко