МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"12" квітня 2019 р. Справа № 370/1133/19

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в :

11.04.2019 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 подана її представником адвокатом ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, відповідно до якої просила суд накласти арешт на садовий будинок, який розташований за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Ясногородська сільська рада, садове товариство «ДІО груп», вулиця Кішки Самійла, будинок 23, який належить їй на праві власності.

В обгрунтування заяви заявник вказала, що вона має намір подати до суду позов до ОСОБА_3 та приватного нотаріуса ОСОБА_4 про визнання договору дарування №1230 від 14.07.2011 року недійсним та скасування реєстраційної дії про державну реєстрацію права власності на майно.

Також вказала, що 31.03.2009 р. за спільним рішенням подружжя, між нею та її чоловіком ОСОБА_3 укладено договір про поділ нерухомого майна № 1060, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за яким вона стала власником садового будинку, який розташований за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Ясногородська сільська рада, садове товариство «ДІО груп», вулиця Кішки Самійла, будинок 23 (вказана інформація підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 30481897 від 02.07.2011 р.).

08.04.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна заявниці стало відомо, що на підставі договору дарування №1230 від 14.07.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_3 являється власником будинку, який розташований за адресою: Київська область, Макарівський район, Ясногородська сільська рада «ДІО груп» садове товариство, вулиця Кішки Самійла, будинок 23.

Проте, заявниця вказує, що жодних документів щодо дарування вказаного будинку не підписувала та нікому не давала таких повноважень. Про існування договору дарування №1230 від 14.07.2011 року, на підставі якого набув право власності ОСОБА_3 дізналася 08.04.2019 року. Під час збору інформації для підготовки відповідних заяв до правоохоронних органів було виявлено, що на офіційному сайті «OLX» розміщене оголошення про продаж вказаного садового будинку.

Відтак, у звязку викладеним, враховуючи, що ОСОБА_3, вчиняє дії, повязані з відчуженням вказаного майна, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому просила суд вжити заходи забезпечення позову до подачі відповідної позовної заяви.

Згідно частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із способів забезпечення позову відповідно до статті 150 ЦПК України є накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За приписами частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її находження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у звязку із тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов'язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач ОСОБА_3 відчужить спірне майно на користь інших осіб, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав заявника на ефективний судовий захист.

При цьому, накладення арешту на вказаний садовий будинок до вирішення спору по суті, не призведе до суттєвого обмеження прав відповідача на користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав заявника.

Відтак, суд приходить до переконання про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний садовий будинок до розгляду справи по суті може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, слід звернути увагу позивача на вимоги ч. 4 ст. 152 ЦПК України, якою передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 259, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на садовий будинок, який розташований за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Ясногородська сільська рада, садове товариство «ДІО груп», вулиця Кішки Самійла, будинок 23.

Розяснити заявнику, що вона повинна предявити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала суду про забезпечення позову в силу частини 1 статті 157 ЦПК України підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: 03065, АДРЕСА_1.

Боржник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання: 04060, АДРЕСА_2.

Строк пред'явлення ухвали до виконання згідно Закону України «Про виконавче провадження» - три роки.

Копію ухвали надіслати заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до частини 10 статті 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому частиною 2 статті 261 ЦПК України.

Суддя А.В. Косенко