Провадження №2/932/4212/19
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою в якій просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №13777 від 19.06.2019 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. зареєстрований в реєстрі за №13777 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором №0016.

В обґрунтування вірності визначення територіальної юрисдикції ОСОБА_1 посилалась на приписи ЗУ «Про захист прав споживачів» та положення ч.5 ст.28 ЦПК України, які наділяють споживачів правом на пред`явлення позовів про захист їх прав за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Оскільки постанова приватного виконавця винесена на виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса знаходиться фактично на виконанні за місцем нарахування заробітної плати позивачу, тобто у Територіальній судовій адміністрації України у Дніпропетровській області, яка розташована на території, що згідно з адміністративно-територіальним поділом підпорядкована Бабушкінському районному суду м.Дніпропетровська, вважала за можливе звернутись з даним позовом саме до цього суду.

Однак, з таким висновком ОСОБА_1 . погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч.12 ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що примусовому виконанню підлягають виконавчі написи нотаріуса.

Згідно з ч.2 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначено місце виконання рішення, встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження» про прийняття виконавчого документу до примусового виконання, виконавцем виноситься постанова про відкриття виконавчого провадження.

Тобто, з аналізу положення ч.12 ст.28 ЦПК України у взаємозв`язку з приписами ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що місце виконання виконавчого напису нотаріуса є місце відкриття виконавчого провадження, а звернення стягнення на заробітну плату боржника в розумінні ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження» є заходом примусового виконання, що ніяким чином не відноситься до визначення місця виконання рішення.

Виходячи з того, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., дана справа, враховуючи приписи ч.12 ст.28 ЦПК України, згідно з адміністративно територіальним поділом, підсудна Дніпровському районному суду м.Києва.

До посилання позивача щодо визначення підсудності за положенням ч.5 ст.28 ЦПК України виходячи з того, що вона в розумінні вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» є споживачем, суд відноситься критично, з огляду на те, що по-перше: спеціальною нормою, яка наділяє позивача вибором підсудності у справах щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса є виключно положення ч.12 ст.28 ЦПК України; по-друге: виходячи зі змісту позову, де предметом спору є правомірність вчинення нотаріусом дій який у даному випадку здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, що враховуючи приписи ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», не наділяє позивача статусом споживача, оскільки він не є в даному випадку особою, яка є споживачем послуг нотаріуса.

Згідно зі ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, виходячи з вищезазначеного, цивільну справу слід передати до Дніпровського районного суду м.Києва, тобто за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28, 31,ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд до Дніпровського районного суду м.Києва.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення . Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Женеску Е.В.