Справа № 548/923/19
Провадження № 2/548/443/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2019 року Хорольський районний суд полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожко В.П.;

за участю секретаря судових засідань Комаренко В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. хорол Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Вовк Алла Михайлівна про визнання договору дарування недійсним, скасування реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позову вказав, що 10 грудня 2009 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (далі за текстом - Договір), посвідчений приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Рибкою К.О. за реєстровим номером 3096.

Згідно п. 1 вказаного Договору відповідач ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 1,9959 га, розташовану за адресою: с. Стара Мусіївка Хорольського району Полтавської області, для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером: : НОМЕР_1 (далі за текстом спірна земельна ділянка).

Відповідно до п. 5.3 Договору, цей Договір вважається укладеним з дня його нотаріального посвідчення. Згідно п.п. 1.6, 5.4 Договору право власності на придбану Земельну ділянку виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права. Додатком до договору є державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується за цим договором.

На державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 № 193662, виданому Мусіївською сільською радою 23.10.2006 року, приватним нотаріусом Рибкою К.О. було зроблено відмітку, згідно якої право власності на Земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу перейшло до ОСОБА_1 .

Право власності за ОСОБА_1 було зареєстровано в Поземельній книзі 03.03.2010 року за реєстровим №01001 Відділом Держкомзему у Хорольському районі Полтавської області.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 , не являючись власником спірної земельної ділянки на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 10 квітня 2019 року приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Вовк А.М. за реєстровим номером 296, подарувала цю земельну ділянку своєму онукові відповідачу ОСОБА_3 .

Виходячи з того, що ОСОБА_2 розпорядилася майном, яке їй не належить позивач просив суд, визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 10 квітня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Вовк Аллою Михайлівною за реєстровим номером 296; Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку та витребувати цю земельну ділянку з незаконного володіння ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Крушельницька Г.Л. не з`явилися, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов просили задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали суду відзиви на позов, в якому зазначили, що позовні вимоги визнають та просять їх задовольнити, справу розглянувши в підготовчому судовому засіданні без їх участі.

Третя особа приватний нотаріус Вовк А.М. в судове засіданні не з`явилася, хоча про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки та про своє відношення до позову суд не повідомила.

З урахуванням того, що відповідачі визнали позов, суд вважає за необхідне справу розглянути в підготовчому судовому засіданні, без участі сторін по справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом 10 грудня 2009 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем-1 ОСОБА_2 було укладено договір

купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Рибкою К.О. за реєстровим номером НОМЕР_3 (додаток 2).

Згідно п. 1 вказаного Договору Відповідач-1 передав у власність Позивача земельну ділянку розміром 1,9959 га, розташовану за адресою: с. Стара Мусіївка АДРЕСА_1 району Полтавської області, для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером: : НОМЕР_1 (далі за текстом - Земельна ділянка).

Відповідно до п. 5.3 Договору, цей Договір вважається укладеним з дня його нотаріального посвідчення. Згідно п.п. 1.6, 5.4 Договору право власності на придбану Земельну ділянку виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права. Додатком до договору є державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується за цим договором.

На державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 № 193662, виданому Мусіївською сільською радою 23.10.2006 року (додаток-3), приватним нотаріусом Рибкою К.О. було зроблено відмітку, згідно якої право власності на Земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу перейшло до ОСОБА_1 (Позивача).

Право власності Позивача було зареєстровано в Поземельній книзі 03.03.2010 року за реєстровим №01001 Відділом Держкомзему у Хорольському районі Полтавської області.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Відповідно до ст. 140 ЗК України серед іншого підставою припинення права власності на земельну ділянку є відчуження земельної ділянки за рішенням власника.

Таким чином право власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку припинилося 10.12.2009 року, коли вона продала (відчужила) спірну земельну ділянку позивачу ОСОБА_1 .

В свою чергу, ОСОБА_1 набув у власність земельну ділянку площею 1,9959 га, розташовану за адресою: с. Стара Мусіївка Хорольського району Полтавської області, для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером: :13:001:0001 згідно Договору купівлі-продажу від 10 грудня 2009 року та зареєстрував це право власності 03 березня 2010 року.

Як встановлено судом між відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір дарування спірної земельної ділянки, який посвідчено 10 квітня 2019 року приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Вовк А.М. за реєстровим номером 296.

Таким чином відповідач ОСОБА_2 , уклала договір дарування, згідно якого подарувала відповідачу ОСОБА_3 земельну ділянку, яка їй не належить.

Так, згідно ст. 215 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Водночас, зміст оспорюваного позивачем ОСОБА_1 договору дарування суперечить нормам ЦК України та нормам Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 90 ЗК України продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину мають право виключно власники земельних ділянок.

Як встановлено судом ОСОБА_2 на момент укладення оспорюваного договору дарування не являлася власником земельної ділянки і не мала права відчужувати її за оспорюваним договором дарування.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Водночас згідно ч. З ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами /країни. Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється серед іншого шляхом визнання угоди недійсною; застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. На підставі вказаної процесуальної норми суд вважає необхідним також скасувати реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_3 .

Виходячи з того, що за заявою позивача ОСОБА_1 15.07.2019 року судом було постановлено ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на земельну ділянку площею 1,9959 га, кадастровий номер земельної ділянки: :13:001:0001, що розташована за адресою: с. АДРЕСА_1 області, яка зареєстрована за ОСОБА_3 , у зв`язку з задоволенням позовних вимог зазначений засіб забезпечення позову підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент подачі позовної заяви до суду, позивач поніс витрати у зв`язку із розглядом справи у розмірі 2305,20 гривень судового збору, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору, 384,20 гривень судового збору за заяву про забезпечення позову.

Згідно положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що позов задоволено в повному обсязі, а відповідачі до закриття підготовчого провадження по справі визнали позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за можливе повернути позивачеві половину сплаченого ним судового збору, а 50 % сплаченого судового збору стягнути з відповідачів на користь позивача.

Крім того суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову накладені по даній справі ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 15.07.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18,76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 10 квітня 2019 року, сладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Вовк Аллою Михайлівною за реєстровим номером 296.

Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_3 (номер запису сто право власності 31117580; дата та час державної реєстрації: 10.04.2019 р. 15:46:22) на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 : НОМЕР_5 0001;

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 3 91606472) земельну ділянку з кадастровим номером :13:001:0001, площею І.9959 га, розташовану за адресою: с. Стара Мусіївка Хорольського району Полтавської області.

Скасувати арешт на земельну ділянку площею 1,9959 га, кадастровий номер земельної ділянки: :13:001:0001, що розташована за адресою: с. АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_3 , накладений по даній справі ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 15.07.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 672 (шістсот сімдесят дві) грн. 35 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 672 (шістсот сімдесят дві) грн. 35 коп. судового збору.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Хорольському районі Полтавської області (, адреса: 37800, Полтавська обл., Хорольський район, місто Хорол, вул. Незалежності, буд. 78-А) повернути ОСОБА_1

- 50 відсотків сплаченого 22.04.2019 року судового збору (згідно квитанції № 9500), що становить 384 грн. 20 коп.,

- 50 відсотків сплаченого 22.04.2019 року судового збору (згідно квитанції № 9465), що становить 384 грн. 20 коп.,

- 50 відсотків сплаченого 22.04.2019 року судового збору (згідно квитанції № 9498), що становить 384 грн. 20 коп.,

- 50 відсотків сплаченого 22.04.2019 року судового збору (згідно квитанції № 9522), що становить 192 грн. 10 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту судового рішення: 17.10.2019

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_3 .

Головуючий