Ухвала

09 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 755/8142/18

провадження № 61-5097ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Романцова Тетяна Володимирівна, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Організації об'єднання громадян Центр захисту дітей «Наші діти» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Романцова Т. В., на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційній скарзі заявник просить звільнити її від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги на підставі пункту 1 частини першої статті 5, пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір». З огляду на зазначене та предмет спору, незаконне звільнення позивача, відсутність належного фінансового забезпечення, а також наявність опікунства над дітьми, заявник вважає, що наявні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат

Романцова Т. В., вказує, що її звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 12-301гс18 від 30 січня 2019 року.

ОСОБА_1 при пред'явлені позову була заявлена, зокрема, вимога про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, за яку вона не звільнена.

Крім того, посилаючись на відсутність належного фінансового забезпечення, як на підставу звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 не надала докази на підтвердження вказаних обставин.

Тому, у задоволенні клопотання ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Романцова Т. В., про звільнення від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги слід відмовити.

При цьому необхідно звернути увагу заявника, що її може бути звільнено від сплати судового збору за подання вказаної скарги з інших підстав, передбачених чинним законодавством, зокрема, частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України та статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Отже, заявнику слід сплатити суму судового збору у розмірі 1 409,60 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? УК у Печерському районі міста Києва; код ЄДРПОУ - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - 6007; МФО - 899998; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності

банку - 207

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Романцова Тетяна Володимирівна, про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Романцова Тетяна Володимирівна, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська