Справа № 362/6241/19
Провадження 2/362/2729/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2019 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ковбеля М.М.,

за участю секретаря - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Васильківської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про протиправним та скасування розпорядження Васильківської районної державної адміністрації Київської області №176 від 08.08.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Васильківський міськрайонний суд Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Васильківської районної державної адміністрації Київської області, третя особа: ОСОБА_2 про протиправним та скасування розпорядження Васильківської районної державної адміністрації Київської області №176 від 08.08.2019 року.

29.10.2019 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій останній просив зупинити дію розпорядження Васильківської районної державної адміністрації Київської області №176 від 08.08.2019 року, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм національного та міжнародного законодавств.

Заявник вказує, що Розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації від 08.08.2019 року №176, зокрема пунктами 1 та 2, встановлено місце проживання дітей за декількома місцями проживання, а саме з обома батьками одночасно. Встановлено рівнозначний графік перебування дітей за місцем проживання кожного з батьків, за попередньою усною домовленістю, а також у разі перебування одного з батьків на роботі або у відрядженні, перебування дітей визначити за місцем проживання другого з батьків. Вважає Розпорядження №176 незаконним та таким, що порушує права та інтереси малолітніх дітей, тому він звернувся до суду за захистом.

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Так, за змістом ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, який спрямований проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду. Зобов`язання вчинити певні дії, як захід забезпечення позову, спрямоване на активні дії відповідача, невиконання яких може ускладнити виконання судового рішення

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або наслідків заборони вчиняти певні дії чи зобов`язання вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, суд враховує обмеження, визначені ч.10 ст.150 ЦПК України, відповідно до яких не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заявник вказує, що Розпорядженням Васильківської районної державної адміністрації від 08.08.2019 року №176, зокрема пунктами 1 та 2, встановлено місце проживання дітей за декількома місцями проживання, а саме з обома батьками одночасно. Встановлено рівнозначний графік перебування дітей за місцем проживання кожного з батьків, за попередньою усною домовленістю, а також у разі перебування одного з батьків на роботі або у відрядженні, перебування дітей визначити за місцем проживання другого з батьків. Вважає Розпорядження №176 незаконним та таким, що порушує права та інтереси малолітніх дітей, тому має намір звернутися до суду за захистом.

30.05.2019 року ОСОБА_1 , заявником, подано до Васильківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Підставами вказаного позову є неможливість проживання сторін по справі однією сім`єю та фактичне не проживання більше 8 місяців, визначення місця проживання дітей разом з батьком у зв`язку з тим, що діти фактично проживають з позивачем 8 місяців, а також психічний стан ОСОБА_2 , якій встановлено діагноз - шизофреничний криз, що може негативно впливати на нормальний психічний та фізичний розвиток дітей.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 та додатки до неї, суд вважає, що реалізація Розпорядження Васильківської районної державної адміністрації від 08.08.2019 року №176, може порушити право заявника до ухвалення судового рішення, так як існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, виконання вказаного розпорядження може призвести до нанесення шкоди психічному та фізичному здоров`ю неповнолітніх дітей у разі відсутності у дітей єдиного місця проживання та перебування з матір`ю без супроводу соціальних працівників всупереч рекомендаціям психіатру. Також суд рахує, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149- 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії Розпорядження Васильківської районної державної адміністрації Київської області (вул. Покровська, 4, м.Васильків, Київської області, 08601) № 176 від 08.08.2019 року до вирішення позову по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М.Ковбель