Справа № 686/957/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., за участю представника позивач ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання протиправним рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання протиправним рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку, вказуючи, що згідно договору довічного утримання від 17.08.2007 року вона стала власником житлового будинку №105 по вул.. Чорновола у м. Хмельницькому. Коли позивач вирішила приватизувати земельну ділянку під зазначеним будинком, то виявила, що вона вже приватизована особою, з якою ОСОБА_3 уклала договір довічного утримання, отже земельна ділянка підлягає передачі їй, як набувачу житлового будинку по даному договору. Позивач звернулась із заявою про державну реєстрацію прав на вказану земельну ділянку, однак їй було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на землю. У звязку із наведеним змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав в повному обсязі з наведених підстав та просить задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, зазначає, що управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради діяло правомірно, тому просить відмовити в задоволенні позову.

12.02.2019 року представником відповідача надано відзив на позов з додатками, який долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, 17.08.2007 року було укладено договір довічного утримання. Відповідно до умов договору, позивач стала власником житлового будинку №105 по вул.. Чорновола у м. Хмельницькому. Після смерті ОСОБА_4, який помер у 2016 році, ОСОБА_3 звернулась у відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності земельної ділянки з кадастровим номером :23:002:0036 за адресою м. Хмельницький, вул, ОСОБА_5, земельна ділянка 105 (номер заяви № 24910177 від 30.10.2017).

Позивачем для державної реєстрації було подано Державний акт про право власності на земельну ділянку (на імя ОСОБА_4) серія ЯЛ № 982176 від 12.03.2011, виданий Управлінням Держкомзему у місті Хмельницькому Хмельницької області та Договір довічного утримання № 3-2512 від 17.08.2007, посвідчений державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_6

В ході розгляду заяви було встановлено, що відповідно до статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-1V (далі - Закон) заявником не подано правовстановлюючого документа на земельну ділянку. У звязку з тим, що заявником подано документи не в повному обсязі, державним реєстратором було прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №37920750 від 03.11.2017 для отримання від заявника правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Відповідно до статті 23 Закону заявником протягом 30 робочих днів не виконано вимогу державного реєстратора, а саме не подано правовстановлюючого документа на земельну ділянку, і у звязку з цим, відповідно до підпункту 8 пункту 1 статті 24 Закону державним реєстратором було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №38786043 від 18.12.2017.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ч.3 ст 120 Земельного кодексу України, однак суд вважає, що ця норма закону не може бути застосована для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, оскільки договір довічного утримання укладений 17.08.2007 року (в якому зазначено, що земельна ділянка не є власністю відчужувана і не знаходиться на приватизації в відділі земельних ресурсів), а Державний акт на право власності виданий 12.03.2011.

Відповідно до ст. 744 Цивільного кодексу України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувана утриманням та (або) доглядом довічно. Отже з наведеного можна зробити висновок, що право власності на житловий будинок в ОСОБА_3 виникло з моменту підписання договору довічного утримання.

Розясненням Міністерства юстиції України від 01.04.2011 «Особливості посвідчення договору довічного утримання (догляду)», істотними умовами договору довічного утримання (догляду) є: найменування (назву), місце проживання сторін (місцезнаходження сторін), ідентифікаційний номер - для фізичних осіб та ідентифікаційний код за даними ЄДРПОУ - для юридичних осіб; предмет договору довічного утримання (житловий будинок, квартира або її частина, інше нерухоме або рухоме майно, яке має значну цінність); відомості про документ, що підтверджує право класності на відчужуване за договором майно; вартісна оцінка майна, що відчужується за договором.

Однак, з поданих ОСОБА_3 документів для державної реєстрації земельної ділянки, державний реєстратор не міг ідентифікувати, що саме ця земельна ділянка знаходиться в фактичному місці розташування будинку та в Договорі довічного утримання не вказано такі відомості земельної ділянки як дата державної реєстрації земельної ділянки, найменування органу, що провів державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки, площа земельної ділянки, цільове призначення земельної ділянки, місцезнаходження земельної ділянки. Саме ці відомості передбачаються підпунктом 1 пункту 20 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141.

Отже, ОСОБА_4, в 2007 році не набув права

власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування, житлового

будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована

за адресою: м. Хмельницький, вулиця Чорновола, 105, а тому не мав право

передавати її по договору довічного утримання.

За таких обставин по справі, суд вважає, що Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради діяло законно та в межах повноважень, а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_3 про визнання протиправним рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку, - відсутні.

Керуючись ст.. ст.. . 2, 5, 12, 13, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради про визнання протиправним рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку, площею 0.0418 га. за адресою: м. Хмельницький, вул. Чорновола 105 кадастровий номер :23:002:0036 за ОСОБА_3 залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3, іпн НОМЕР_1, адреса: 29000, м. Хмельницький, вул.. Чорновола 105.

Відповідач: Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, , адреса: 29000, м. Хмельницький, вул.. Пилипчука 3.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.04.2019 року.

Суддя