Єдиний унікальний номер 226/978/18 Номер провадження 22-ц/804/808/19
Єдиний унікальний номер 226/978/18 Головуючий у 1 інстанції Петунін І.В.
Номер провадження 22-ц/804/808/19 Доповідач Корчиста О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Кішкіної І.В., Тимченко О.О.

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу №226/978/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Восточний-5», про відшкодування матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20 грудня 2018 року, ухвалене в приміщенні суду в м. Мирнограді Донецької області,

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Восточний-5», про відшкодування матеріальної шкоди, в обґрунтування якого послалась на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачі проживають поверхом вище у квартирі АДРЕСА_1 того ж будинку та є власниками цієї квартири кожний в ? частині відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №120197597 від 11 квітня 2018 року. В лютому 2018 року квартиру позивача було затоплено та завдано майнову шкоду. Також вказувала, що згідно акту комісії ОСББ «Восточний-5» міста Мирноград за №3 від 22 лютого 2018 року причиною затоплення є неналежний стан сантехнічного обладнання в квартирі відповідачів.

Просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь 21 675 гривень у відшкодування завданої матеріальної шкоди та понесені нею судові витрати.

18 грудня 2018 року позивач подала заяву про зміну позовних вимог та просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь 18675 гривень у відшкодування завданої матеріальної шкоди та стягнути солідарно з відповідачів на її користь понесені нею судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 704,80 гривень та витрат на підготовку на її замовлення висновку про вартість матеріального збитку в сумі 3000 гривень. (а.с.131)

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Восточний-5», про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції надано невірну оцінку поданим нею письмовим доказам у вигляді акту обстеження її квартири на предмет залиття від 22 лютого 2018 року, а також фактично судом визнано, що залиття її квартири мало місце, а відповідачі не подали докази відсутності своєї вини у залитті її квартири.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи. Подали заяви з проханням розглянути справу без їх участі.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення за таких підстав.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 грудня 2000 року, укладеного на регіональній товарній біржі «Юго-Восток». 11 січня 2001 року ОСОБА_1 Димитровським БТІ видане реєстраційне посвідчення на квартиру.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20 липня 2018 року, яке набрало законної сили 21 серпня 2018 року, за ОСОБА_1 визнане право власності на вказану квартиру.

21 лютого 2011 року виконавчим комітетом Димитровської міської ради прийняте рішення №53 «Про дозвіл робіт по переплануванню квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1».

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частинах кожний, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №120197597 від 11 квітня 2018 року.

Крім цього, судом встановлено, що згідно Акту від 22 лютого 2018 року Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Восточний-5» м. Мирнограда обстежена квартира АДРЕСА_1, встановлені сліди затікання в ? частині коридору, на стелі та стінах периметром; мокра пляма на стелі ванної, суміщеної із санвузлом; в районі каналізаційної труби; потьоки між швами облицювальної плитки на задній стінці ванної кімнати; стеля та стіна кухні (спільна із ванною) мокрі, потьоки між швами плитки досягають підлоги; ніша в коридорі мокра і вкрита пліснявою; задні стінки підвісних кухонних кафів вкриті великими плямами плісняви. В квартирі зіпсовані шпалери в коридорі, прийшла у негідність ніша, перегоріла електрична проводка в кухні, на стіні кухні відстає облицювальна плитка, руйнується штукатурка та стелі ванної кімнати, потьоки у коридорі досягають лічильника електроенергії, що може призвести до замикання та загоряння, в квартирі наявний стійкий запах сирості та плісняви.

Також, при обстеженні квартири АДРЕСА_1, зясовано, що затікання йде внаслідок конденсату на каналізаційному стоякові, який потребує реконструкції. Водопровідні шланги знаходяться у незадовільному стані, підтікають та потребують заміни. В коридорі справа від вхідної двері встановлена пральна машина-автомат, до неї підведені водопровідні та каналізаційна труба. Навколо машини вологі стіни. Внаслідок цих факторів вода накопичується та протікає по каналізаційному стояку та швам у квартиру АДРЕСА_1 В квартирі відчувається підвищена вологість.

Також, судом першої інстанції встановлено, що спричинену матеріальну шкоду позивач обґрунтовує наданим звітом висновком про вартість матеріального збитку, складеним 19 квітня 2018 року ФОП ОСОБА_6, яка має сертифікат субєкта оціночної діяльності №541/15 від 25 червня 2015 року. Згідно з цим звітом вартість матеріального збитку з округленням станом на дату оцінки складає 18675 гривень.

30 листопада 2018 року була вдруге обстежена квартира АДРЕСА_1, що належить відповідачам, та встановлено, що слідів підтікання на підлозі не виявлено, сантехніка та всі зєднувальні механізми справні, без слідів іржі, про що ОСББ «Восточний-5» було складено відповідний акт.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції надав оцінку поданим сторонами письмовим доказам, керувався вимогами ст. 1166 ЦК України та виходив з того, що не знайшло своє підтвердження наявність обовязкової складової настання відповідальності у вигляді протиправної поведінки заподіювача шкоди та причинного звязку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Також суд врахував, що сторонами по справі до суду не подавалися висновки експерта про наявність або відсутність причинно-наслідкового звязку між діями відповідачів і завданою шкодою, про характер та причини наявних у квартирі позивача пошкоджень і вартість відновлювального ремонту квартири. Клопотання про призначення експертиз в суді також не заявлялося. В порядку ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а позивачем не доведено обсяг та вартість завданої шкоди, а тому підстав для задоволення позову немає.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов із дотриманням норм матеріального та процесуального закону.

Так, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Виходячи з викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції, що акт від 22 лютого 2018 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені дані про завдану матеріальну шкоду (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість). Зазначаючи елементи та обєкти квартири, на яких виявлені пошкодження, комісія не вказала ані площу пошкоджених поверхонь, ані орієнтовну вартість пошкоджених речей, в акті відсутні підписи відповідачів та відсутня позначка й того, що вони відмовилися від підпису, якщо це мало місце.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність даних щодо дати коли сталося залиття квартири позивача, а наданий позивачем Звіт про вартість матеріального збитку не містить визначення обсягу пошкоджень, його складено 19 квітня 2018 року, тобто після спливу майже двох місяців після складання акту обстеження 22 лютого 2018 року.

Отже, належних доказів на підтвердження наявності або відсутності причинно-наслідкового звязку між діями відповідачів і завданою шкодою не надано, а також доказів на підтвердження обсягу спричиненої матеріальної шкоди не має

На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 265 ЦПК України.

Згідно ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За вказаних обставин доводи позивача про неправильну оцінку досліджених судом першої інстанції доказів є необґрунтованими. Нових доказів, які б давали підстави для задоволення позовних вимог, у дослідженні яких судом першої інстанції було неправомірно відмовлено або їх неподання було зумовлено поважними причинами, позивачем не надано.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновку суду по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, крім того, вони по своїй суті зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 367 ЦПК України не належить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.І. Корчиста

Судді: І.В. Кішкіна

ОСОБА_8

О.О. Тимченко