Провадження № 22-ц/802/343/19 Категорія: 50 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:
В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що з 22.02.2013 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.07.2018 року шлюб між ними було розірвано і з того часу відповідач переїхав на постійне проживання у м. Запоріжжя. Їх спільний з ОСОБА_2 син проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач у забезпеченні сина участі не приймає. Зазначає, що на утримання ОСОБА_4 вона витрачає близько 7000 грн. на місяць, такі витрати складаються з забезпечення продуктами харчування, одягу та оплати розвитку та навчання дитини, а також лікування. Оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому можливості працювати та забезпечувати сина одноосібно у повному обсязі немає.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також понесені судові витрати 2820 грн. на професійну правничу допомогу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2019 року позов у даній справі задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає, що судом неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права при визначенні розміру аліментів. Зазначає, що судом не враховано, що крім сплати по 3000 грн. щомісячно за оренду житла, додатково ним ще сплачуються комунальні платежі в сумі 1500 грн. щомісячно. Він отримує допомогу по безробіттю, однак судом не враховано, що цей дохід не є стабільним та постійним. Просить частково скасувати рішення Луцького міськрайонного суду від 17.01.2019 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягувати з нього в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2014 р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу відповідача. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 може сплачувати в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини та визначив їх розмір в твердій грошовій сумі, врахувавши вік та потреби дітей, фактичні обставини справи, законодавчі норми.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2013 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 проживає разом з ОСОБА_1 , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання, видана відділом ведення Реєстру територіальної громади Луцької міської ради від 08.07.2016 року.

Відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей та утриманців немає, з серпня 2018 року перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує щомісячну допомогу в розмірі 7200 грн.

Як встановлено з договору оренди квартири від 03.09.2018 року, відповідач винаймає квартиру АДРЕСА_1 , за яку щомісячно сплачує 3000 грн.

З довідки № 3908 від 25.06.2018 року, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , капітану ОСОБА_2 встановлено, що останній під час проходження служби перебував на диспансерному нагляді.

Малолітній ОСОБА_4 має діагноз лактозна недостатність, атопічний дерматит, у зв`язку з чим перебуває на обліку в Луцькій міській дитячій лікарні. Дана обставина підтверджується висновком ЛКК № 558 від 31.10.2018 року.

З довідки № 128 від 26.10.2018 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є вихованцем закладу дошкільної освіти № 5 Луцької міської ради з 01.09.2016 року. З 01.09.2018 року ОСОБА_1 сплачує вартість харчування сина (за два місяці 375 грн.), і проводить оплату за заняття гуртка англійської мови (40 грн. в місяць).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину. Сума стягуваних аліментів відповідає інтересам та потребам дитини.

Доводи відповідача, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі не підтверджуються належними доказами. Також, не надано суду доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я відповідача.

Покликання відповідача на те, що допомога по безробіттю не є постійним доходом і суд не врахував цю обставину при ухваленні рішення, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідач може звернутися з позовом про зменшення чи збільшення розміру аліментів в разі зміни майнового стану.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для визначення розміру аліментів в іншій грошовій сумі апеляційним судом не встановлено.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374,375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 січня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: