Справа № 487/5804/16-ц
Провадження № 22-ц/812/1940/19
У Х В А Л А

06 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Царюк Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2019 року щодо призначення судового засідання за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Заводського ВДВС) на 09 год. 30 хв. 28 листопада 2019 року в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2019 року призначено судове засідання за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Заводського ВДВС на 09 год. 30 хв. 28 листопада 2019 року в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вулиця Радісна, 3 кабінет № 2. Витребувано з Заводського ВДВС виконавче провадження № 59375093 від 20 червня 2019 року.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» оскаржив її в апеляційному порядку з тих підстав, що оскаржена ухвала порушує його право на судовий розгляд справи в десятиденний строк.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвали про призначення справи до розгляду апеляційному оскарженню не підлягають, оскільки ст. 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

В частині 2 ст. 353 ЦПК виписано, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

За приписами ч. 1 ст. 358 ЦПК України у разі якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За такого, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2019 року щодо призначення судового засідання за його скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Заводського ВДВС на 09 год. 30 хв. 28 листопада 2019 року в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва слід відмовити.

Керуючись статтею ст. ст.353, 358 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2019 року щодо призначення судового засідання за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на 09 год. 30 хв. 28 листопада 2019 року в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її прийняття до Верховного Суду.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Л.М. Царюк