Справа № 603/532/19
Провадження №2/603/309/2019
"29" жовтня 2019 р. м. Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Іванчука В. М.
секретар судового засідання : Швець Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду м.Монастириська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
Представник позивача адвокат Гнатишин В.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом, а саме, житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
За зазначеною адресою, окрім позивача зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який протягом останніх п`яти років не проживає у зазначеному будинку без поважних причин. Оскільки відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, при цьому там не проживає, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірної суми грошових коштів за комунальні послуги, які нараховуються однак не надаються. Оскільки строк збереження даного житлового приміщення за відповідачем закінчився, тому, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування вищезазначеним житлом.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив на позов, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.
Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2002 року, посвідченого завідуючою Монастириською державною нотаріальною конторою Шумей В.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1481, позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності 27/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Під час розгляду позову про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї. Так, власник житла має право вимагати визнання колишнього члена його сімї таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права користування цим приміщенням.
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2487 виданої 15.08.2019 року Монастириською міською радою, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (онук ОСОБА_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту обстеження будинковолодіння від 16.08.2019 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , комісія в складі: голови комісії, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Гладиша А.С., секретаря виконкому (керуючого справами) Жилавого Р.В., начальника відділу реєстрації та обліку місця проживання фізичних осіб міської ради Синюка Б.В., провела обстеження місця реєстрації ОСОБА_2 . В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. Сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили, що ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою протягом останніх десяти років.
Позивач, окрім іншого, вказує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вищевказаною адресою, при цьому там не проживає, тому у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірної суми грошових коштів за комунальні послуги, які нараховуються однак не надаються.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.
Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, якщо він був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.
Аналізуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом, а саме будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому, суд вважає, що до задоволення не підлягає вимога позивача в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, виходячи з наступного.
Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені у ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до вимог ст. 7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням.
Таким чином, зняття з реєстраційного обліку особи є похідною процедурою від позбавлення судом особи права власності на житлове приміщення або визнання судом цієї особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яка здійснюється уповноваженими на те органами, якими є управління державної міграційної служби України в Тернопільській області.
Керуючись ст.ст. 5-7, 12, 265, 268 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування житлом, а саме, житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Монастириським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя В. М. Іванчук