Дата документу 11.04.2019
Справа № 320/1543/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зменшення розміру стягнутих аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначеного рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 лютого 2012 року № 2-247/12, з 1/3 частини усіх видів його заробітку /доходу/ на 1/6 частину усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що його сімейний стан змінився. 18.09.2014 він одружився зі ОСОБА_4 Від вказаного шлюбу народилися двоє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яких він також повинен утримувати. При цьому син ОСОБА_7 є дитиною з інвалідністю та потребує додаткових витрат. Крім того, змінився його матеріальний стан. Він працює на посаді водія автотранспортних засобів. У січні 2019 року ним отримано 1081,45 грн. При цьому, розмір заборгованості станом на 09.01.2019 вже становив 110524,95 грн. Враховуючи таку зміну обставин, що мають істотне значення, вважає, що встановлений рішенням суду розмір аліментів на сина ОСОБА_8 підлягає зменшенню та має становити 1/6 частину усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин не порушуватиметься право на належне утримання інших його дітей.

Позивач у судове засідання не зявився, від його представника надійшла до суду заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

У відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За виконавчим листом, виданим 06.03.2012 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області на підставі рішення від 24.02.2012 по справі № 2-247/2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку /доходу/, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.12.2011 до досягнення дитиною повноліття /а.с.8/.

Відповідно до копії розрахунку заборгованості старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя від 09.01.2019, за виконавчим листом № 2-247/12 від 06.03.2012 позивач має заборгованість станом на 09.01.2019 в розмірі 110524,95 грн /а.с. 9/.

18.06.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №925. Прізвища після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 /а.с.12/.

У позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_9 21.06.2015 та 16.04.2018 народилися сини: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відповідно, про що свідчать копії свідоцтв про народження /а.с.13,14/.

Згідно копії медичного висновку № 483 від 11.05.2017 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6» Департаменту охорони Здоровя Запорізької міської ради, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, має захворювання ДЦП /а.с. 15/.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 з 17.01.2019 працює на посаді водія автотранспортних засобів, кат «Д» ПрАТ «Запорізьке АТП 12329». У січні 2019 року ним отримано заробітну плату в сумі 1081,45 грн./а.с. 10,11/.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. За заявою одержувача суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей матеріальний стан позивача та обставини змінились, у нього народилась друга та третя дитини, одна з яких є інвалідом та потребує додаткових витрат.

Отже, змінились обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, тому позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав малолітніх дітей. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що оскільки змінились обставини, що існували на час винесення рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 24.02.2012, тому позовні вимоги позивача до відповідача про зменшення розміру аліментів є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зменшення розміру стягнутих аліментів на дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Виконання рішення від 24.02.2012 за виконавчим листом № 2-247/2012, виданим 06.03.2012 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 06.12.2011 і до повноліття дитини, після стягнення за ним аліментів та заборгованості, якщо така є, станом на час набрання рішенням законної сили - припинити, виконавчий лист відкликати.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_1, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 95/28.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Суддя: Ю.В. Ковальова