1Справа № 335/3091/18 2/335/787/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя

в складі головуючого судді Соляник А.В.

за участю секретаря Барсукової В.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що 18.07.1992 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії ІV-КИ № 460239 про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Виконкому Ленінської райради народних депутатів м. Дніпропетровськ, актовий запис № 553. Просить суд поділити спільне майно подружжя, яке є обєктом спільної сумісної власності, шляхом визнання за нею права власності на рухоме та нерухоме майно.

Відповідач, посилається на відсутність предмету спору між сторонами, справу просить закрити.

Позивач в судове засідання не зявилась, про розгляд справи повідомлена завчасно.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений завчасно.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просить закрити провадження у справі в звязку з відсутністю предмету спору.

Вислухавши пояснення сторін та їх представника, вивчивши письмові докази та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

2. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до умов договір про поділ спільного майна подружжя, сторони, маючи на меті припинити право спільної сумісної власності, дійшли згоди про поділ спільного майна подружжя. Згідно п. 4.2. означеного договору, в особисту приватну власність Позивача перейшли валютні цінності в сумі 400 000,00 (чотириста тисяч) доларів США. Отримання означених валютних цінностей від Відповідача, підтверджується заявою Позивачки. Відповідно до п. 5, 6 договору про поділ спільного майна подружжя, сторони погодили, що майно перелічене в п. 5 означеного договору, та будь-яке інше майно та майнові права не вказані в цьому договорі, незалежно від періоду набуття права власності на них, є особистою приватною власністю Відповідача.

Ті самі обставини викладені в заяві Позивачки, підпис якої засвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 26.04.2018 р. №3098

Відомості про встановлення судовим рішенням недійсності договору про поділ спільного майна подружжя, укладеного між сторонами, в матеріалах справи відсутні.

Згідно умов, договору про сплату аліментів та інших платежів на дитину укладеного між сторонами, вони дійшли згоди щодо порядку, строків сплати та розміру аліментів, що сплачуються відповідачем на користь спільної з позивачем неповнолітньої дитини.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами досягнуто добровільної згоди щодо поділу майна, яке належало їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, майно поділено між сторонами у добровільному порядку та право спільної сумісної власності на таке майно припинено. При цьому сторони досягли згоди щодо належного забезпечення інтересів спільної неповнолітньої дитини.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності порушеного права позивача на частку в спільному майні подружжя, а отже й щодо відсутності предмету спору між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 64 СК України, дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно ч.1, 3 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Як вбачається з наданих доказів між сторонами не залишилося неврегульованих питань оскільки самі сторони врегулювали спірні питання.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом досліджені докази, долучені відповідачем до матеріалів справи на підтвердження досягнення між сторонами :

- Договір про поділ спільного майна подружжя та інше, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 від 26.04.2018 р. № 3094, в якому сторони, дійшли згоди про поділ спільного майна подружжя;

- Договір між батьками про сплату аліментів та інших платежів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 26.04.2018 р. № 3095, яким сторони визначили порядок, розмір та строки сплати аліментних та інших платежів в інтересах спільної неповнолітньої дитини;

- Заяву щодо особистої власності ОСОБА_4, підпис Позивачки засвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 26.04.2018 р. №3098, в якій Позивач вказує перелік майна, яке є особистою власністю Відповідача, та зазначає, що не претендує на частку в означеному майні;

- Заяву Позивача про підтвердження факту отримання від Відповідача валютних цінностей в сумі 400 000,00 доларів США, засвідчену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 26.04.2018 р. №3099;

- письмові пояснення ОСОБА_6.

При цьому, суд роз'яснює позивачу, що частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається

Керуючись ст. ст. 78, 81, 89, п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, ст. ст. 64, 69-71 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя закрити за відсутністю предмету спору.

Судові витрати покласти на позивача.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В. Соляник