Ухвала

12 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 601/1218/17

провадження № 61-6716ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2019 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 01 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старопочаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, третя особа - Почаївська міська рада Кременецького району Тернопільської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності за набувальною давністю та за позовом Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області до Старопочаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_1 про визнання права володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою та розмежування меж між територіальними громадами,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2019 року прийнято до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старопочаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, третя особа Почаївська міська рада Кременецького району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності за набувальною давністю та за позовом Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області до Старопочаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_1 про визнання права володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою та розмежування меж між територіальними громадами та розпочато по ній повторно розгляд по суті.

Не погодившись із указаною ухвалою суду, 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 01 березня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2019 року відмовлено.

29 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2019 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 01 березня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, заявник просить указані судові рішення скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційне провадження в частині оскарження ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2019 року не підлягає відкриттю з таких підстав.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині треті цієї статті.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку ухвалу суду першої інстанції, яка не була предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2019 року необхідно відмовити.

Разом з тим, касаційна скарга ОСОБА_1 у частині оскарження ухвали Тернопільського апеляційного суду від 01 березня 2019 року не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921,00 грн.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи вищевикладене, судовий збір за подання касаційної скарги на оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції становить 384,20 грн (1921,00 грн х 0,2).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - НОМЕР_1; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку -207.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, на порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не долучено її копій та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Таким чином, заявнику необхідно надати суду копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 30 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Старопочаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, третя особа - Почаївська міська рада Кременецького району Тернопільської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності за набувальною давністю та за позовом Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області до Старопочаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, ОСОБА_1 про визнання права володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою та розмежування меж між територіальними громадами.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Тернопільського апеляційного суду від 01 березня 2019 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 травня 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак