П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 754/5920/18

Номер провадження 22-ц/824/4732/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - ВербовоїІ.М., суддів Саліхова В.В., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Галась І.А., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про стягнення аліментів, додаткових витрат та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі ј частки доходу щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання, або до досягнення ним 23 річного віку, додаткових витрат в розмірі 408 грн. 33 коп. щомісяця, заборгованість по додатковим витратам у розмірі 2 449 грн. 98 коп., а також просила покласти судові витрати на відповідача.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 26 липня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17 травня 2016 року шлюб між ними - розірвано. В результаті фактичних шлюбних відносин у них народилось двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Досягти домовленості з відповідачем щодо регулярної сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, позивач не може, що змусило останню звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів. Враховуючи те, що їх спільний син ОСОБА_6 навчається на денній формі навчання в Київському міському медичному коледжі, що підтверджується договором №47 від 14 серпня 2015 року, при цьому жодної допомоги від відповідача позивач не отримує, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти. Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 має постійний заробіток, систематично відпочиває за кордоном, вважає за необхідне визначити розмір аліментів в частці від його доходу.

Повнолітній син проживає разом з нею (позивачем), продовжує навчання, доходу позивача на його утримання та всебічний розвиток не вистачає, у зв'язку з чим позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ј частки від його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання або до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року (а.с.46-52) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 08 травня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року (а.с.117-118) заяву про перегляд заочного рішення суду задоволено, заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 18 червня 2018 року - скасовано та призначено справу до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_6 (а.с.127-128).

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року (а.с.167-178) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 08 травня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, 08 лютого 2019 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, судові витрати в розмірі 1 057 грн. 20 коп. стягнути з позивача на користь відповідача.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою відсутність одного із обов'язкових юридичних фактів для стягнення аліментів: потреба в матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням, оскільки відповідач особисто протягом періоду з 04 жовтня 2016 по 27 грудня 2018 року перерахував на банківську картку позивача 72 450 грн. матеріальної допомоги на утримання дітей, що підтверджується випискою з банківського рахунку відповідача, платіжними квитанціями. При цьому, перерахування здійснюється регулярно. Зазначене підтверджує, що спір з даного приводу відсутній.

Крім того, представник позивача у судовому засіданні 23 жовтня 2018 року підтвердив отримання позивачем грошових коштів від відповідача.

Враховуючи, що термін навчання закінчується 30 червня 2019 року, вимога про стягнення до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку є безпідставна в силу ч.2 ст.199 СК України, оскільки доказів для стягнення аліментів до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку позивачем не надано. Стягнення аліментів за інший період, ніж до 30 червня 2019 року, може бути предметом розгляду іншого позову з поданням інших доказів. Суд першої інстанції не надав оцінки наведеним обставинам.

Крім того, позивачем не надано суду письмових доказів, які підтверджують матеріальне становище ОСОБА_6 як повнолітньої особи, а також щодо систематичного відпочинку відповідача за кордоном.

Судом першої інстанції не з'ясовано матеріальне становище позивача.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Позивач не скористалась своїм процесуальним правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в судове засідання з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Позивач, її представник та третя особа у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованої кореспонденції.

Крім того, 09 квітня 2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення адвоката Гресіка С. В. в інтересах ОСОБА_4, у яких останній, зокрема, заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить розглядати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №967 (а.с.4). Після реєстрації шлюбу сторонам присвоєні прізвища «Рилик».

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17 травня 2016 року шлюб, зареєстрований 26 липня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, - розірвано, змінено прізвище позивача ОСОБА_4 на дошлюбне - «ОСОБА_4» (а.с.5). Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили 28 травня 2016 року.

Сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з довідки №42467 від 15 квітня 2016 року про реєстрацію місця проживання/перебування особи, за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у місті Києві, місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване з 18 травня 2004 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Також, з матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2015 року між Вищим навчальним закладом Київським міським медичним коледжем в особі директора Вюницького Володимира Петровича, що діє на підставі статуту навчального закладу, далі - Виконавець, та ОСОБА_4, далі - Замовник, укладено Договір №47, згідно п. 1 якого виконавець бере на себе зобов'язання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання у ВНЗ Київський міський медичний коледж, далі освітня послуга, а саме: Сестринська справа, (МН), денна, медична сестра, строком навчання з 01 вересня 2015 по 01 липня 2019 року (а.с.9).

Згідно п.п. 3.1. п. 3 вищезазначеного договору, обов'язком Замовника є: своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором.

Відповідно до п.п.4.1., 4.2. п. 4 вказаного договору розмір плати встановлюється за весь строк надання освітньої послуги і не може змінюватись. Загальна вартість освітньої послуги становить 39 200 грн. Замовник вносить плату безготівково строком до 25 числа наступного семестру.

Як вбачається з довідки №169 від 18 квітня 2018 року Вищого навчального закладу Київський міський медичний коледж, студент ОСОБА_6 навчається на ІІІ курсі 307 відділення денної не державної форми навчання ВНЗ Київського міського медичного коледжу І рівня акредитації. Строк навчання з 01 вересня 2015 по 30 червня 2019 року (а.с.10).

З довідки Об'єднання співаників багатоквартирного будинку «Барвінок» вбачається, що ОСОБА_4 мешкає та прописана в АДРЕСА_2. У зазначеній квартирі також зареєстровані: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є власником особового рахунку, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.13).

Також, судовим наказом Деснянського районного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року). Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 176 грн. 20 коп. (а.с.34).

З наданої стороною позивача Довідки №33-к від 04 червня 2018 року начальника Відділу кадрового забезпечення Департаменту організаційної та кадрової роботи, вбачається, що ОСОБА_3 є професіоналом з охоронної діяльності та безпеки Управління забезпечення діяльності президента, він дійсно працює у Громадській спілці «Федерація футболу України» з 23 березня 2016 року по теперішній час. Його посадовий оклад становить 14 900 грн. 00 коп. (а.с.60).

Стороною відповідача суду було надано банківські виписки з карткового рахунку ОСОБА_3 про здійснення платежів, а саме: виписку «Укрсоцбанк» за період з 01 березня 2016 року по 07 червня 2018 року на загальну 51 000 грн. 00 коп. (а.с.29-30); виписку «Укрсоцбанк» за період з 20 червня 2018 по 10 вересня 2018 року на загальну суму 6 200 грн., а також надано копію банківської квитанції «Приватбанк» від 03 грудня 2018 року про поповнення картки на суму 4 050 грн.; копію банківської квитанції «Приватбанк» від 25 грудня 2018 року про поповнення картки на суму 6 200 грн. (а.с.147).

Як вбачається з Довідки №569 від 03 грудня 2018 року директора Вищого навчального закладу Київський міський медичний коледж (ВНЗ КММК) В.П. Вюницького - студент ОСОБА_6 IV курсу денної форми навчання групи 407МН відділення Сестринська справа за спеціальністю Медсестринство ВНЗ Київський міський медичний коледж І рівня акредитації. Навчається на не державній формі фінансування. Термін навчання з 01 вересня 2015 по 30 червня 2019 року (а.с.135).

Згідно відповіді з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків - ОСОБА_6 за період з 1 кварталу 2014 року по 3 квартал 2018 року інформація про доходи відсутня (а.с.136).

Доказів про доходи позивача суду першої інстанції надано не було.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на утриманні позивача перебуває повнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який навчається у Вищому навчальному закладі «Київський міський медичний коледж», відділення денної не державної форми навчання, що позбавляє останнього працевлаштуватись та отримувати певний дохід, у зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів - ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд брав до уваги, в тому числі, наявність на утриманні відповідача неповнолітнього сина від шлюбу та сплату аліментів на його утримання.

Суд першої інстанції не брав до уваги докази, надані стороною відповідача, а саме виписки з банківського рахунку, оскільки встановити ціль платежу не вбачається можливим.

Що стосується додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довела наявність додаткових витрат, зокрема, необхідність у розвитку дитини за наявності у неї здібностей, талантів, або хронічної хвороби, лікування, каліцтва тощо. Щодо вимоги про стягнення заборгованості по додатковим витратам, суд також відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог у цій частині, оскільки останньою не надано належних та допустимих доказів, що додаткові витрати відбулись (були понесені) та наявна заборгованість по їх виплатам.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідачем оскаржується заочне рішення лише в частині задоволення позовних вимог, в іншій оскаржуване рішення колегією суддів не переглядається.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, а саме ч. 1 та ч. 2 ст. 27 держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.

Відповідно до ч.1 ст.198 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, визначених у ст.183 цього Кодексу.

Частиною першою та другою ст.199 СК України регламентовано що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом ст.199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього доньку (сина), яка (який) продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Так, судом першої інстанції встановлено, що на утриманні позивача перебуває повнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який навчається в Вищому навчальному закладі «Київський міський медичний коледж», відділення денної не державної форми навчання. Навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_6 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я) до суду першої інстанції не подав. Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції взяв до уваги, що відповідач має на утриманні неповнолітнього сина від шлюбу та сплачує аліменти на його утримання.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_6 потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням на денній формі.

Закон в рівні мірі покладає на батьків обов'язок піклуватись про своїх дітей. Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Суд першої інстанції не брав до уваги надані стороною відповідача докази, а саме виписки з банківського рахунку останнього, оскільки встановити ціль платежу не вбачається можливим.

Доводи скаржника щодо перерахування ним у період з 04 жовтня 2016 по 27 грудня 2018 року на банківську картку позивача 72 450 грн. матеріальної допомоги на утримання дітей, не були підтверджені належними доказами під час розгляду даної справи, відповідач у своєму письмовому поясненні проти цього заперечує.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність на обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність стягнути з відповідача судовий збір у дохід держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Таким чином, колегія суддій дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, на його правильність та законність не впливають, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М.Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В.Шахова