Справа № 307/789/18
Провадження № 2/307/56/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу у Тячівському районі Головного управління держгеокадастру в Закарпатській області, ОСОБА_5 сільської ради, ПП» Бокоч» в особі директора ОСОБА_6, де третя особа ОСОБА_7 про скасування правовстановлюючого документа, визнання не дійсним договору дарування.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_8 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу у Тячівському районі Головного управління держгеокадастру в Закарпатській області, ОСОБА_5 сільської ради, ПП» Бокоч» в особі директора ОСОБА_6, де третя особа ОСОБА_7, де уточнюючи позовні вимоги, просять суд скасування державний акт на праві власності на земельну ділянку з кадастровим номер :01:02:001:0147 Серія ЯК №319421 від 15.06.2012 року виданий ОСОБА_3 та визнати недійсним договір дарування земельної ділянки укладеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 29.07.2014 року, що посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №593.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.1990 року будинок № (26) 56 по вул. Борканюка в с. Новоселиця, Тячівського району разом з земельною ділянкою перейшов від позивача діда ОСОБА_9, який помер 26 березня 1990 року, його покійній бабці ОСОБА_10, яка теж померла 30 грудня 2013 року.

Починаючи з 11.01. 2011 року, відповідно договору №2 з ТОВ «Моя земля», ОСОБА_10 почала виготовляти технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1110 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в с. Новоселиця по вул. Борканюка,56, про що свідчить її технічна документація.

01 червня 2011 року, при житті, ОСОБА_11 вищевказаний будинок разом із земельною ділянкою, площею 0,1110 га подарувала позивача мамі ОСОБА_12 відповідно договору дарування, який зареєстровано в Тячівській державній нотаріальній конторі за реєстром .№ 1-1195.

Його мати ОСОБА_1 відповідно договору дарування житлового будинку від 14 листопада 2011 року будинок, що розташований на земельній ділянці, площею 0,1110 га, за кадастровим номером :02:001:0125 , подарувала йому.

В п.7 вищевказаного договору вказано, що у відповідності до ч. 1 ст.ст. 120,121 ЗК України та ст.. 377 ЦК України позивачу, як обдарованому переходить право власності на земельну ділянку в тому ж обсязі і на таких же умовах що були встановлені для попереднього власника. Але незважаючи на це відповідач ОСОБА_5 сільська рада відмовляється йому приймати рішення на земельну ділянку в тому ж обсязі і на тих умовах, які були встановлені для попередніх власників, тобто його бабусі ОСОБА_10 та його мамі ОСОБА_1 по тій причині, що на частину його земельної ділянки виготовлений правовстановлюючий документ.

Крім того ця частина земельної ділянки якимось чином перейшла у власність відповідачки ОСОБА_3, для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка ніколи цю земельну ділянку не використовувала та не проживала з покійним ОСОБА_13, що використовував земельну ділянку біля власного будинку по вул..Матросова, 15.

Натомість, на запит адвоката, відповідач ОСОБА_5 сільська рада надала рішення за №341 від 16 грудня 2011 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передачі у власність» в с. Новоселиця по вул. Матросова, б/н саме відповідачці ОСОБА_3, мешк. смт. Тересва, вул. В.Терешкової, на земельну ділянку площею 0, 0569 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку

На підставі вищевказаного рішення відповідачка ОСОБА_3 без правових на те підстав виготовила право установчий документ і на частину земельної ділянки позивача, яка була відведена раніше ще 01.01.2011 року землевпорядною організацією ТОВ «Моя земля», його покійній бабусі ОСОБА_10, і йому перейшла відповідно договору дарування житлового будинку від 14 листопада 2011 року від ОСОБА_1

Позивач неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_5 сільської ради по питанню прийняття рішення про приватизацію своєї земельної ділянки саме в тому ж обсязі і на таких же умовах, які значились в технічних документах із землеустрою його покійної бабусі ОСОБА_10 та в його договорі дарування від 14.11.2011 року. ОСОБА_5 сільська рада не в змозі вирішити це питання, так як частина земельної ділянки на даний час перебуває у власності відповідачки - ОСОБА_4 Миколаїни, яка придбала вказану земельну ділянку від ОСОБА_3, відповідно договору дарування виданого 09.07.2014 року, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав.

При прийнятті відповідачем ОСОБА_5 сільською радою рішення за №341 від 16 грудня 2011 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передачі у власність» відповідачці ОСОБА_3, частина земельної ділянки відповідно договору дарування житлового будинку від 14 листопада 2011 року вже перебувала у його власності. А тому вважає, що при виготовленні ОСОБА_3, відповідачем ПП «Бокоч» технічної документації, він повинен був, як суміжний землекористувач здійснити підпис - погодження в акті погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами. Такі межі позивач не погоджував та не підписував.

Передивляючись документи ОСОБА_10 позивач ознайомився з акт від 17.11.2010 року відповідача ОСОБА_5 сільської ради щодо встановлення межі між будинками його бабусі ОСОБА_10 та суміжного на той час землекористувача ОСОБА_13, який затверджено рішенням 3 сесії 6 скликання ОСОБА_5 сільської ради.

В цьому акті вказано, що земельна ділянка, якою буде користуватись ОСОБА_10, буде мати довжину від вулиці Борканюка тридцять пять (35) метрів, але на даний час вона значно менша, тобто десь приблизно на 3 метри.

Крім того в своїй відповіді №02-05/12 від 29.01.2018 року відповідач ОСОБА_5 сільська рада стверджує, що за житловим будинком де проживає він закріплена земельна ділянка лише площею 0,1048 та., а не вказує на яких підставах за ним закріплена ця земельна ділянка.

В звязку з тим, що не може приватизувати свою земельну ділянку в тому ж обсязі і на таких же умовах відповідно до договору дарування житлового будинку від 14 листопада 2011 року, позивач звернувся до землевпорядної організації, а саме до інженера - геодезиста ОСОБА_14, щоб встановити, яка саме частина земельної ділянки повинна знаходитись у його власності. При здійснених промірах видно, що зі сторони їх колишнього сусіда ОСОБА_13, його земельна ділянка значно звузилась на 0,0061 га., та на даний час приватизована за кадастровим номером земельної ділянки НОМЕР_1: 02:001:0147.

Вважає, що відповідачка - ОСОБА_3, зловживаючи його довірою, провела заміри із спеціалістом землевпорядної геодезичної організації ПП «Бокоч», без його участі, тобто умовно (без встановлення межового знаку) відступили від старої межі на приблизно 3 метри вглиб, а на даний час двору відповідачки - ОСОБА_4, захопивши у такий спосіб частину його двору площею 0,0061 га., чим суттєво звузили двір та доступ для обслуговування будинку.

Крім того внаслідок недобросовісного здійснення свого права відповідачка ОСОБА_3 виготовила правовстановлюючий документ на земельну ділянку з порушенням порядку встановлення меж в натурі, без встановлення межового знаку, а саме з порушенням вимог ст. 13 ЦК України, за приписами якої при здійсненні своїх прав відповідачка зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю, не допускати дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах та при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

В подальшому, усвідомлюючи значення своїх дій, навмисно та цілеспрямовано відповідачка ОСОБА_3, подарувала зазначену земельну ділянку своїй родичці ОСОБА_4 Здійснені геодезичною фірмою ПП «Бокоч» проміри зовнішніх меж, які зазначені в правовстановлюючому документі ОСОБА_3 на право приватної власності на земельну ділянку є неправомірними, і такий право установчий документ на земельну ділянку за кад. № :02:001:0147, площею 0,549га., що розміщена в с. Новоселиця, по вул. Матросова, 15, слід визнати недійсним, так як фактично здійснені обміри проходять вглиб земельної ділянки позивача.

Тому просять суд скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номер :01:02:001:0147 Серія ЯК №319421 від 15.06.2012 року виданого ОСОБА_3 та визнати недійсним договору дарування земельної ділянки укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 29.07.2014 року, що посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №593.

Представник позивача ОСОБА_1В та її представник ОСОБА_15 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять суд їх задовольнити.

Подальший розгляд справи було продовжено за участю представника ОСОБА_15. Б.В.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради, в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у їх відсутності, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник відповідача ПП» Бокоч» в особі директора ОСОБА_6, в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник відповідача відділу у Тячівському районі Головного управління держгеокадастру в Закарпатській області до суду не зявився, однак надіслав відзив в якому посилається на те, що відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України, право власності позивача не зареєстровано на спірну земельну ділянку, тобто земельна ділянка використовувалася без правовстановлюючих документів, та не встановлено в натурі межі земельної ділянки, що свою чергу унеможливлює визначити межі земельної ділянки яка належить позивачеві.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0147, про яку йде мова у позовній заяві, відведена у власність гр. ОСОБА_3 по вул. Матросова, 15, с. Новоселиця, площею 0,549 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, згідно рішення органу місцевого самоврядування, а саме: рішення ОСОБА_5 сільської ради 8 сесія 6 скликання від 16.11.2011 за №341 Про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність .

Так, ОСОБА_5 сільською радою відповідно до своїх повноважень рішенням 4-ї сесії 6-го скликання від 29.03.2011 № 198 Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність передбаченої для будівництва та обслуговування жилого будинку по вул. Матросова, 15 у с. Новоселиця гр. ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вул. Матросова, 15 у с. Новоселиця, площею 0,0549 га для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Під час розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3, розробником ППБокоч в присутності замовника, представників суміжних землекористувачів, представника управління Держкомзему у місті Тячів і Тячівському районі Закарпатської області та представників ОСОБА_5 сільської ради, було складено Акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами від 14.06.2011. Заперечень з боку суміжних землекористувачів не було, про що свідчить підпис в Акті.

Отже, посилання позивача на акт від 17.11.2010 відповідача ОСОБА_5 сільської ради щодо встановлення межі між будинками бабусі позивача ОСОБА_10 та суміжного на той час землекористувача ОСОБА_13, який затверджено рішенням 3 сесії 6 скликання ОСОБА_5 сільської ради є неправомірним.

Також зазначає, що договір дарування житлового будинку (від ОСОБА_1 до ОСОБА_2В.) на який також посилається ОСОБА_2 датується 14.11.2011 р.

Крім того, стверджує, що скасовуючи правовстановлюючий документ виданий на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0147, для будівництва та обслуговування жилого будинку, площею 0,0549 га по вул. Матросова, в с. Новоселиця, Тячівського району, позивач намагається припинити право власності на земельну ділянку розміром.

Разом з цим зазначає, що перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку визначений ст. 140 Земельного Кодексу України.

Так, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення ш земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотиві) суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Зазначений перелік є вичерпним.

Отже стверджує, що такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як скасування правовстановлюючого документ на право власності на земельну ділянку, Земельним Кодексом України не передбачено.

Виходячи з наведеного, вважає, що позовна заява гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку за кадастровий номером :02:001:0147, для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0, 0549 га, по вул. Матросова, в с. Новоселиця, Тячівського району та підстави, що викладені у ній є безпідставними та не ґрунтуються на нормах матеріального права та фактичних обставинах справи та просять у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідка ОСОБА_16 та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що договору дарування житлового будинку від 01.06.2011року ОСОБА_10 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок №56 по вул. Борканюка с. Новоселиця., що знаходиться на земельній ділянці , площею 0,111 г., кадастровий номер ::01:001:0009.

В свою чергу ОСОБА_1 подарувала цей самий будинок, що знаходиться на цій самій земельній ділянці, площею 0,1110 г, однак із іншим кадастровим номером : 1:02:001:0125 ОСОБА_17.

Із технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) , яка виготовлялась на вище вказану земельну ділянку ще ОСОБА_10 вбачається, що кадастровий номер змінювався із :01:001:0009 на 1:02:001:0125

Довідкою в № 9-7-0,27-179/112-19 від 25.03.2019 року відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області стверджено, що земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0125 та 1:02:001:0125 не зареєстрована в державному земельному кадастрі, вказані кадастрові номера не присвоювалися та не скасовувалися.

Разом з цим, судом встановлено, що ПП Бокоч виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_18О для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,0569 га. в с. Новоселиця, вул. Матросова, б/н на підставі рішення №198 від 29.03.2011 року ОСОБА_5 сільської ради.

Рішення №341 від 16 грудня 2011 року ОСОБА_5 сілької ради затверджено вказаний проект землеустрою, після чого ОСОБА_3 отримала оскаржуваний державний акт.

Набувши право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_3 подарувала її ОСОБА_4, що стверджується договором дарування від 20.07.2014 року посвідченого приватним ОСОБА_7

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 81 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх - повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частинами 2 та 3 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться ) разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користування громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно частини 4, 5 статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, а надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено у статті 118 Земельного кодексу України.

Частиною 6 статті 118 ЗКУ визначено порядок отримання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян в межах безоплатної приватизації. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель. і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Разом з цим, у відповідності до ч.ч.1, 4 ст.79-1 ЗКУ формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визнання її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Як встановлено земельна ділянка на якій розташовано будинок № (26) 56 по вул. Борканюка в с. Новоселиця, Тячівського позивача ОСОБА_2 не сформована, тобто не визнано її площу та межі, оскільки їй не присвоєно кадастровий номер, що підтверджується вище наведеною довідкою № 9-7-0,27-179/112-19 від 25.03.2019 року відділу у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Таким чином твердження позивача щодо захоплення частини його земельної ділянки є безпідставні, а тому оскаржуваними державним актом на земельну ділянку та договором дарування земельної ділянки не порушено його права.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати покласти по сплаті судового збору покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 223, ст. 263-265 ЦПК України, 12 ч.1, 4 ст.79-1,ст.81, ч.ч.1,2,3,4,5 ст.116, ч.ч.6,7 ст.118 ЗК України , ст.19 Конституції України.

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу у Тячівському районі Головного управління держгеокадастру в Закарпатській області, ОСОБА_5 сілької ради, ПП» Бокоч» в особі директора ОСОБА_6, де третя особа ОСОБА_7 про скасування державного акту на праві власності на земельну ділянку з кадастровим номер :01:02:001:0147 Серія ЯК №319421 від 15.06.2012 року виданого ОСОБА_3 та визнанні недійсним договору дарування земельної ділянки укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_19 29.07.2014 року, що посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №593- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, мешканець с. Новоселиця, вул. Борканюка, 56, Тячівського району Закарпатської області;

Представник позивача: ОСОБА_1, мешканка с. Новоселиця, вул. Борканюка, 56, Тячівського району Закарпатської області;

Відповідачі:

ОСОБА_3, мешканка смт. Тересва, вул. Валентини Терешкової, 10, Тячівського району Закарпатської області;

ОСОБА_4, мешканка с. Новоселиця, вул. Борканюка, 52, Тячівського району Закарпатської області;

Відділ у Тячівському районі Головного управління держгеокадастру в Закарпатській області, місцезнаходження: м. Тячів, вул. Незалежності, 90А, Закарпатської області;

ОСОБА_5 сільська рада, місцезнаходження: с. Новоселиця, вул. Борканюка, 143, Тячівського району Закарпатської області.

ПП» Бокоч» в особі директора ОСОБА_6, місцезнаходження: АДРЕСА_1;

Третя особа ОСОБА_7, місцезнаходження м. Тячів, вул. Незалежності, 10, Закарпатської області.

Повний текст рішення виготовлений 16.04.2019 р.

Суддя: Чопик В.В.