УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/329/18

Провадження № 2/638/2375/19

10.04.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретаря Жакун Н. О.

з участю судового розпорядника Зміївської О.Ю.

з участю позивача ОСОБА_2

з участю представника позивача Назаренка І. С.

з участю представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Від представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про забезпечення доказів, згідно якого представник просить: 1) забезпечити допит свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2; 2) забезпечити витребування з ПрАТ «ВФ Україна» роздруківку про дату, час та тривалість вхідних та вихідних дзвінків, СМС повідомлень, здійснених з належного ОСОБА_4 номеру НОМЕР_1 на номер НОМЕР_2; забезпечити витребування з ПрАТ «ВФ Україна» роздруківку про дату, час та тривалість вхідних та вихідних дзвінків, СМС повідомлень, здійснених з належного ОСОБА_4 номеру НОМЕР_3 на номер НОМЕР_2; забезпечити витребування з ПрАТ «ВФ Україна» аудіозаписи розмов по вхідних та вихідних дзвінках до абонента НОМЕР_2 з належних ОСОБА_4 номерів НОМЕР_1, НОМЕР_3. Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що особи, яких просить допитати у якості свідків, володіють інформацією щодо отримання коштів ОСОБА_5 від ОСОБА_2, свідки та позивач зможуть надати відповіді на те, чи відавав кошти відповідач позивачу, в яких розмірах, з якою періодичністю, в яких сумах. Окрім того, телефонні розмови між адвокатом ОСОБА_4 та ОСОБА_2 можуть підтвердити контакт щодо повернення коштів, стосовно зустрічей та сум, які адвокат ОСОБА_4, від імені ОСОБА_5 повинен передати ОСОБА_2 за розпискою. Даний доказ містить в собі наступні відомості: як часто та коли саме адвокат телефонував позивачу, скільки тривали розмови, в разі надання аудіозаписів розмов - про що були такі розмови, інші важливі для справи відомості.

Суд, вислухавши доводи осіб, які беруть участь у справі, зокрема представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4, який наполягав на задоволенні клопотання, позивача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Назаренка І. С., які заперечували проти його задоволення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання сторони відповідача про забезпечення доказів підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов'язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно частини 1 статті 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. При цьому, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частина 2 статті 116 ЦПК України).

Суд, керуючись принципом всебічного та повного, об'єктивного дослідження обставин справи, засадами змагальності та диспозитивності, вважає за необхідне задовольнити клопотання сторони відповідача щодо забезпечення допиту свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_2.

Доводи сторони позивача щодо неприйнятності даних свідчень у якості доказів суд відхиляє, оскільки питання щодо належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний їхній зв'язок у сукупності, суд надасть під час ухвалення рішення, а для ухвалення обґрунтованого рішення слід повно і всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про забезпечення доказів в частині витребування у оператора мобільного зв'язку ПрАТ «ВФ Україна», то суд вважає дане клопотання жодним чином не обґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За змістом частини 1 статті 270 Цивільного кодексу України, відповідно до Конституції України фізична особа має право в тому числі на таємницю телефонних розмов.

Право на таємницю кореспонденції також закріплено у статті 306 Цивільного кодексу України, згідно частини першої якої фізична особа має право на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов, телеграфних повідомлень та інших видів кореспонденції.

Відповідно до частини 4 статті 306 Цивільного кодексу України, кореспонденція, яка стосується фізичної особи, може бути долучена до судової справи лише у разі, якщо в ній містяться докази, що мають значення для вирішення справи. Інформація, яка міститься в такій кореспонденції, не підлягає розголошенню, а згідно частини 5 цієї статті, порушення таємниці кореспонденції може бути дозволено судом у випадках, встановлених законом, з метою запобігання злочинові чи під час кримінального провадження, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Періодичність, час, тривалість та зміст телефонних розмов ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не можуть вважатись такими, що мають значення для вирішення даної цивільної справи, адже доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи, проте не підтверджують будь-які факти, як у даному випадку наголошує заявник та клопоче про витребування даних з метою підтвердження «особистого контакту щодо повернення коштів, обговорення зустрічей та сум, які адвокат від імені відповідача повинен передати позивачу за розпискою».

Крім того, стороною відповідача не надано суду доказів щодо ідентифікації належності зазначених номерів (НОМЕР_1, НОМЕР_3, НОМЕР_2) будь-яких особам, вказання ж цих номерів у процесуальних документах, поданих до суду, не може бути підтвердженням належності номеру телефону певній особі.

Сам факт неотримання вищевказаних доказів - роздруківки про дату, час та тривалість вхідних та вихідних дзвінків, СМС повідомлень, здійснених з належного ОСОБА_4 номеру НОМЕР_1 та номеру НОМЕР_3 на номер НОМЕР_2; а також аудіозаписів розмов по вхідні та вихідні дзвінки до абонента НОМЕР_2 з належних ОСОБА_4 номерів НОМЕР_1, НОМЕР_3 поза судовою процедурою, не може бути єдиною та достатньою підставою для задоволення клопотання, а тому у даній частині клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 116-118, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про забезпечення доказів - задовольнити частково.

Забезпечити допит свідків: ОСОБА_4 (АДРЕСА_3), ОСОБА_6 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_2).

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст рішення виготовлено 10.04.2019 року.

Головуючий: