Справа № 565/362/18
Провадження № 2/565/76/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2019 року м.Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
головуючого - судді Горегляд О.І.,
- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,
- позивачки - ОСОБА_1 ,
- представника позивачки - адвоката Полюхович О.І.,
- представника відповідача - адвоката Невідомського О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце судового розгляду справи. Будь-яких заяв, чи клопотань від ОСОБА_3 до суду не надходило.
Заслухавши пояснення сторін та їх представників, суд дослідив усі докази справи та надав їм оцінку щодо належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також щодо їх достатності і взаємного зв`язку, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, підлягає частковому задоволенню.
Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.
Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 02 грудня 2017 року, розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10 липня 1996 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Кузнецовськ, актовий запис №133.

У період даного шлюбу сторін ними був придбаний автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , згідно з довідкою-рахунком ААВ-207013 від 03 травня 2013 року, який зареєстрований 16 травня 2013 року за ОСОБА_2 , що зазначено у листі Територіального сервісного центру 5644 РСЦ МВС в Рівненській області №31/17-5644-332 від 23 березня 2018 року.

Згідно з ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, ст.60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Тягар доказування обставин у спростування цієї презумпції покладається на того із сторін, який заперечує факт належності майна на праві спільної сумісної власності подружжю.

Згідно з доводами позивачки та її представника це майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін як подружжя. Цих обставин відповідачем і його представником не спростовано, протилежного не доведено.

Окрім цього, суд врахував, що ОСОБА_1 працює в державному закладі «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» з 17 серпня 2011 року (наказ №80-ос від 17 серпня 2011 року) і станом на 05 лютого 2018 року продовжує працювати на посаді молодшої медичної сестри з догляду за хворими кардіологічного відділення по строковому трудовому договору. Про ці обставини свідчить довідка державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» №111 від 05 лютого 2018 року.

Довідкою державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 Міністерства охорони здоров`я України» №18 від 06 лютого 2018 року підтверджується, що за період часу з 01 жовтня 2011 року до 30 вересня 2012 року включно загальна сума заробітної плати позивачки становить 20421 (двадцять тисяч чотириста двадцять одна) грн. 80 коп.

Отже, в період придбання автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ОСОБА_1 мала регулярний щомісячний дохід у виді заробітної плати.

З договору купівлі-продажу транспортного засобу №5644/2018/865040 від 20 березня 2018 року, слідує, що ОСОБА_2 як продавець зобов`язується передати у власність ОСОБА_3 як покупцю транспортний засіб, марки «Opel», марки «Vivaro», 2004 року випуску, жовтого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 . Зміст вказаного договору купівлі-продажу транспортного засобу свідчить про те, що ціна вказаного транспортного засобу була визначена за домовленістю сторін у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Факт перереєстрації вказаного автомобіля 20 березня 2018 року на іншу фізичну особу згідно з договором купівлі-продажу підтверджується листом Територіального сервісного центру 5644 РСЦ МВС в Рівненській області №31/17-5644-332 від 23 березня 2018 року.

Сторонами та їх представниками визнано, що це відчуження спірного транспортного засобу здійснено ОСОБА_2 самостійно без згоди ОСОБА_1 . Такі дії відповідача суперечать вимогам ч.1 ст.65 СК України.

Так, ч.ч.1-3 ст.65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Разом з цим суд врахував, що спірне майно на теперішній час перебуває у фактичному користуванні відповідача, незважаючи на його відчуження ним третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 .

З огляду на те, що ОСОБА_2 розпорядився транспортним засобом, марки «Opel», марки «Vivaro», 2004 року випуску, жовтого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, без згоди другого з подружжя ОСОБА_1 , вказане спірне майно на теперішній час перебуває у володінні та користуванні відповідача, а також з врахуванням того, що ні ОСОБА_2 , ні третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 всупереч ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 травня 2019 року та листа Кузнецовського міського суду Рівненської області №565/362/18/2224/2019 від 12 липня 2019 року не надано судовому експерту Картавову Ю.О. доступу до спірного транспортного засобу і не забезпечено можливість провести автотоварознавчу експертизу з оглядом цього автомобіля, суд має об`єктивний сумнів щодо дійсності вартості вказаного автомобіля в сумі 10000 (десять тисяч) грн., зазначеної в договорі купівлі-продажу транспортного засобу №5644/2018/865040 від 20 березня 2018 року, укладеному між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . При цьому суд також взяв до уваги, що вказана ціна транспортного засобу визначена сторонами цього договору за їх домовленістю, тобто є договірною ціною, а не дійсною ринковою вартістю цього автомобіля.

Згідно з висновком №116СЕ судової автотоварознавчої експертизи, складеним 20 серпня 2019 року судовим експертом Картавовим Ю.О.: ринкову вартість автомобіля, марки «Opel Vivaro», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , станом на 20 серпня 2019 року, з використанням даних, наявних у матеріалах справи, визначити неможливо, оскільки досліджуваний автомобіль не представлений для експертного огляду; середня ринкова ціна автомобіля, марки «Opel Vivaro», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , станом на 20 серпня 2019 року, з використанням даних, наявних у матеріалах справи становить 111780 (сто одинадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн.

Зміст вказаного висновку судового експерта свідчить, що при визначенні середньої ринкової ціни автомобіля, марки «Opel Vivaro», 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , станом на 20 серпня 2019 року, були враховані ідентифікаційні дані об`єкта дослідження відповідно до матеріалів даної цивільної справи з використанням спеціальної довідкової літератури та записів в реєстраційних документах досліджуваного автомобіля, в тому числі жовтий колір, рік та дата випуску 16 червня 2004 року та тривалість його експлуатації 15 років і 2 місяці (Т=15,17 років). Отже, заперечення представника відповідача про неврахування цих даних в ході експертного дослідження безпідставні.

Іншого висновку експерта відповідачем і його представником суду не надано.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п.22, 30 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Таким чином, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У даному випадку у зв`язку з недосягненням згоди сторін щодо вартості спірного майна, його відчуженням відповідачем і ненаданням для експертного дослідження визначення ринкової вартості подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) транспортного засобу на час розгляду справи є гарантією справедливої сатисфакції позивачці у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

У відповідності з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частинами 1, 2 ст.71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно з ч.3 ст.370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.364 ЦК України визначено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

При вирішенні даного спору з пояснень сторін, їх представників та письмових доказів справи судом встановлено, що автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 (до заміни), номер кузова НОМЕР_4 , є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Їх частки в цьому майні є рівними та становлять 1/2 для кожного, так як інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначений автомобіль є неподільним майном, оскільки виділ з нього у натурі 1/2 (одної другої) частки є неможливим без втрати його цільового призначення. Таким чином, суд вирішив поділити автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 (до заміни), номер кузова НОМЕР_4 , який належав на праві спільної сумісної власності подружжю, між сторонами порівну, визнавши за кожним з них право на 1/2 (одну другу) частку вказаного майна без його реального поділу.

Враховуючи, що на теперішній час спірний автомобіль відчужений ОСОБА_2 і перебуває у приватній власності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , відповідачем не компенсовано позивачці вартості її частки, суд вирішив за належне визнати за ОСОБА_1 право на отримання грошової компенсації взамін належної їй 1/2 (одної другої) частки автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 (до заміни), номер кузова НОМЕР_4 , та стягнути з ОСОБА_2 у користь позивачки грошову компенсацію 1/2 (одної другої) частки автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 (до заміни), номер кузова НОМЕР_4 , в сумі 55890 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто) грн. (111780 (сто одинадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн./2), тобто половину середньої ринкової вартості спірного автомобіля, визначеної експертним дослідженням. Судом з`ясовано, що при такому поділі майна, що належало на праві спільної сумісної власності подружжю, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , максимально враховані права та інтереси обох сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя необхідно відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

З врахуванням наведених обставин, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволити частково.

Поділити автомобіль, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 (до заміни), номер кузова НОМЕР_4 , який належав на праві спільної сумісної власності подружжю, між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , порівну, визнавши за кожним з них право на 1/2 (одну другу) частку вказаного майна без його реального поділу.

Присудити ОСОБА_1 грошову компенсацію взамін належної їй 1/2 (одної другої) частки автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 (до заміни), номер кузова НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 (одної другої) частки автомобіля, марки «Opel Vivaro», жовтого кольору, номерний знак НОМЕР_1 (до заміни), номер кузова НОМЕР_4 , в сумі 55890 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2242 (дві тисячі двісті сорок дві) гривні 95 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Складення повного рішення суду відкладено на 03 грудня 2019 року.

Головуючий суддя О.І.Горегляд