Головуючий суду 1 інстанції - Ковальов В.М.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 414/2481/18
Провадження № 22-ц/810/105/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів: Карташова О.Ю., Яреська А.В.,

за участю секретаря Вовчанської С.В.,

учасники справи:

позивач Приватне підприємство «Агро Дар 2010»,

відповідачі ОСОБА_3, фізична особа-підприємець ОСОБА_4,

представник відповідача Шмуйлова Інна Миколаївна,

представник відповідачів ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агро Дар 2010» на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 27 грудня 2018 року, ухвалене у складі судді Ковальова В.М. 27.12.2018 у м.Кремінна

за позовом Приватного підприємства «Агро Дар 2010» до ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, зобов'язання вчинити дії щодо укладання додаткової угоди

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року позивач ПП «Агро Дар 2010» звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 25.12.2010 року між підприємством, як орендарем, та відповідачем ОСОБА_3, як орендодавцем, було укладено договір оренди землі, (дві земельні ділянки) загальною площею 6,4689 га строком на сім років. 15.04.2011 року було проведено державну реєстрацію у відділі Держкомзему у Кремінському районі Луганської області. Після отримання земельної ділянки в оренду підприємство належним чином виконувало всі договірні зобов'язання та вчасно сплачувало орендну плату. Термін дії договору закінчився 25.12.2017 року. Після закінчення строку дії договору, ПП «Агро Дар 2010» продовжувало користуватися земельною ділянкою.

01 червня 2018 року орендодавець ОСОБА_3 уклала з ФОП ОСОБА_4, як орендарем, договір оренди цієї самої спірної земельної ділянки, а 13 червня 2018 року державний реєстратор Кремінської районної державної адміністрації Луганської області провів державну реєстрацію вказаних договорів оренди.

Посилаючись на те, що відповідачі своїми діями щодо укладення між собою нового договору оренди землі порушили переважне право «Агро Дар 2010» на поновлення договору оренди землі, позивач просив визнати недійсним договір оренди землі від 01 червня 2018 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ФОП ОСОБА_4; скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 13 червня 2018 року, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ФОП ОСОБА_4, зареєстрований у Кремінській районній державній адміністрації Луганської області; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 25 грудня 2010 року, укладений між орендарем ПП «Агро Дар 2010» та орендодавцем ОСОБА_3 строком на сім років; зобов'язати орендодавця ОСОБА_3 вчинити дії щодо укладання з ПП «Агро Дар 2010» додаткової угоди щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 25 грудня 2010 року площею 6,4689 га,( після присвоєння кадастрових номерів земельній ділянці площею 4,3126 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та земельній ділянці площею 2,1563 га, кадастровий номер НОМЕР_2., стягнути з відповідача ОСОБА_3 та відповідача ФОП ОСОБА_4 на користь позивача ПП «Агро Дар 2010» понесені судові витрати у розмірі 10572 грн.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 27 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПП «Агро Дар 2010» до ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, зобов'язання вчинити дії щодо укладання додаткової угоди відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Позивачем не надано належних та допустимих доказів відправлення орендодавцю відповідних листів-повідомлень з проектом додаткової угоди та з урахуванням вищезазначених вимог закону позивач не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції позивачем ПП «Агро Дар 2010» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заявлені позовні вимоги ПП «Агро Дар 2010» до ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 про визнання поновленим договору оренди землі, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, зобов'язання здійснити державну реєстрацію права оренди землі, скасування державної реєстрації та стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4 на користь ПП «Агро ДАР 2010» понесених витрат у вигляді судового збору у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог для суду першої інстанції стало те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відправлення відповідачу ОСОБА_3 відповідних листів - повідомлень з проектом додаткової угоди в силу вимог ч.ч.1-5 та ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та з урахуванням вищезазначених вимог закону позивач ПП «Агро Дар 2010» не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі. Між тим, за наполяганням відповідачів з посиланням на те, що вони своєчасно не отримали, суд першої інстанції не прийняв доказів позивача, відповідно до заяви ПП «Агро Дар 2010» від 28.11.2018 року про долучення до матеріалів справи доказів, у тому числі додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі від 09.05.2018 року між ПП «Агро Дар 2010» та ОСОБА_3 строком на 15 років, в якій зазначено, що ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки і набирає чинності після підписання сторонами і державної реєстрації.

Також скаржник вважає, що договір оренди, укладений між позивачем ПП «Агро Дар 2010» та відповідачем ОСОБА_3 25.12.2010 року строком на 7 років та зареєстрований 15.04.2011 року у відділі Держкомзему у Кремінському районі Луганської області є чинним в строк до 15 квітня 2018 року. Але 01 червня 2018 року ОСОБА_3 уклала з ФОП ОСОБА_4 новий договір оренди цієї земельної ділянки, а 13 червня 2018 року за ФОП «ОСОБА_7» було зареєстроване право оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, після закінчення 15 квітня 2018 року строку дії договору оренди землі, укладеного 25 грудня 2010 року, в місячний строк, а саме 09 травня 2018 року між орендарем ПП «Агро Дар 2010» та орендодавцем ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки на 15 років, а тому доводи суду першої інстанції про те, що позивач не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди шляхом письмового повідомлення орендодавця про свій намір продовжити дію договору не заслуговує на увагу. Суд першої інстанції не прийняв докази позивача, які були вирішальні для результату розгляду справи щоб відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. Уклавши 09 травня 2018 року додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки позивачу необхідно зареєструвати її у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, оскільки право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб підлягає державній реєстрації, однак право користування на вищезазначену земельну ділянку вже в реєстрі зареєстровано відповідно до договору від 01 червня 2018 року, укладеного між ОСОБА_3 та ФОП «ОСОБА_7», однак позивач ПП «Агро Дар 2010», як орендар цієї ж земельної ділянки має право на оскарження цього договору, оскільки цей договір порушує його право на використання спірної земельної ділянки у зв'язку з чим договір оренди землі від 01 червня 2018 року підлягає визнанню недійсним, а проведена його державна реєстрація від 13 червня 2018 року- скасуванню.

На апеляційну скаргу ПП «Агро Дар 2010» представником відповідачів ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 надано відзив, з якого вбачається, що останній вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, що полягає у ненаданні суду витребуваних доказів та нез'явленні у судові засідання для подачі пояснень, намаганні у непроцесуальний спосіб долучити до матеріалів справи певні докази та наданні суду першої інстанції в позовній заяві одних пояснень щодо фактичних обставин справи, а апеляційному суду в апеляційній скарзі - інших. Представник відповідачів звертає увагу на те, що термін закінчення договору оренди - 25.12.2017 року саме позивачем зазначено у позовній заяві, разом з тим в апеляційній скарзі позивач -скаржник зазначає, що договір був чинним до 15.04.2018 року. Також, представник відповідачів звертає увагу на те, що до позовної заяви позивачем не була надана вказана додаткова угода від 09.05.2018 року і не має посилання на наявність цієї додаткової угоди і позовна заява. В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що надав суду копію цієї додаткової угоди 28.11.2018 року, але зазначене скаржником не відповідає дійсності, про наявність цієї угоди відповідачам стало відомо тільки з апеляційної скарги, та цю додаткову угоду ОСОБА_3 не підписувала.

Крім того представник відповідачів зазначає, що будь-яка додаткова угода не може автоматично продовжити (поновити ) договір на новий строк, зміст якого у зв'язку зі змінами у законодавстві щодо істотних умов договору став суперечити чинному законодавству. Доводи позивача про те, що строк дії договору був поновлений не ґрунтується ні на приписах чинного законодавства, ні на фактичних обставинах справи. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 594/376/17-ц вказала, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідна, крім іншого, наявність таких юридичних фактів: орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строку; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди. ПП «Агро Дар 2010» взагалі на адресу ОСОБА_3 лист-повідомлення не направляв, а повинен був, з урахування строку закінчення договору, зазначеному позивачем у апеляційній скарзі - 15.04.2018 року, направити орендодавцю лист -повідомлення до 15.04.2018 року та до 15.04.2018 року направити проект додаткової угоди, додавши його до листа-повідомлення. Разом з тим, як зазначає скаржник у апеляційній скарзі, про укладення договору на новий строк він повідомив відповідача ОСОБА_3 лише 09.05.2018 року шляхом вручення додаткової угоди ( до речі яку ОСОБА_3 не підписувала), а лист-повідомлення взагалі не направляв. Доводи позивача про те, що він міг без відповідного листа-повідомлення направити ОСОБА_3 проект додаткової угоди, яку міг направити протягом місяця після закінчення строку дії договору не ґрунтується на приписах чинного законодавства та умовах договору оренди, якими передбачені інші строки. Доводи позивача про те, що договір оренди від 25.12.2010 року був поновлений на новий строк не ґрунтується на приписах чинного законодавства, а тому апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Також на апеляційну скаргу ПП «Агро Дар 2010» надано відзив представником відповідача ФОП ОСОБА_4 адвокатом Шмуйловою І.М., у якому доводи щодо залишення апеляційної скарги без задоволення аналогічні доводам відзиву представника ОСОБА_6 із додатковим зазначенням того, що неподання вчасно доказів до матеріалів справи стороною позивача відбулося не з вини сторони відповідача, який наполягав на витребуванні у відповідача доказів до початку проведення підготовчого засідання, що доводить відсутність обґрунтованої остаточної позиції відповідача у справі і ненадання вчасно доказів до матеріалів справи, а саме довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Кремінського району про те, що орендарем та користувачем належних ОСОБА_3 земельних ділянок є ФОП ОСОБА_4, згідно договору оренди від 01.06.2018 року та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, дата внесення- 10.12.2018 року, правова кваліфікація - ч.1 ст.190 КК України, фабула вчинення шахрайських дій з боку ПП «Агро Дар 2010» під час підписання додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3

Скаржник ПП «Агро Дар 2010» та відповідачі ОСОБА_3, ФОП ОСОБА_4, яких було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, від останніх заяв про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило.

Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України без участі сторін за участю представників відповідачів ОСОБА_6 та Шмуйлової І.М.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідачів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч.1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції у повній мірі відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 25.12.2010 року між ОСОБА_3 та ПП «Агро Дар 2010» було укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 6, 4689 га строком на сім років. Державну реєстрацію зазначеного договору здійснено 15 квітня 2011 року. У п.п. 8, 12 вказаного Договору вказано, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 (одиниця виміру не зазначена) до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовження його дії. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Згідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 01 червня 2018 року укладено договір оренди на вказані земельні ділянки строком на 15 років. Державну реєстрацію зазначених договорів здійснено 13 червня 2018 року.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, посилаючись на положення ч.ч.1,6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» дійшов висновку про те, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору, але враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відправлення орендодавцю відповідних листів-повідомлень з проектом додаткової угоди, дійшов висновку, що позивач не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі.

Проаналізувавши наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та надані сторонами, в їх сукупності, всі докази та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин, закон, який їх регулює із застосуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду України та Верховного Суду.

Судом першої інстанції правильно визначено, що правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Частинами 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-14цс16 від 23.03.2016року для застосування частини першої ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та свої рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновлення договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Також, у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі № 594/376/17-ц зазначено, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує своє обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; продовжує користуватися виділеною земельною ділянко; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

З урахуванням вищезазначеного можна дійти висновку про те, що предметом доказування щодо наявності переважного права на укладення договору оренди землі позивачу необхідно довести наступні факти: те, що він, як орендар, належно виконував свої обов'язки за договором; те, що він, як орендар, до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; те, що він до листа-повідомлення орендодавцю додав проект додаткової угоди; те, що орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення, те, що орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою, те, що орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновлені договору оренди.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Як вбачається з позовної заяви позивач ПП «Агро Дар 2010» вважає, що укладенням 01.06.2018 року договору оренди землі між відповідачами орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ФОП ОСОБА_4 порушено переважне право позивача на укладення (поновлення) договору оренди землі від 25.10.2010 року на новий строк, а тому договір, укладений 01.07.2018 року між ОСОБА_3 та ФОП «ОСОБА_7» підлягає визнанню недійсним, а реєстрація права оренди за цим договором від 13 червня 2018року підлягає скасуванню, як така, що порушує право позивача на поновлення його договору оренди з ОСОБА_3, із зобов'язанням орендодавця ОСОБА_3 вчинити дії щодо укладення між орендарем ПП «Агро Дар 2010» додаткової угоди щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 25.12.2010 року.

При цьому позивачем ПП «Агро Дар 2010» в обґрунтування позовних вимог у якості доказів надані оригінал договору оренди землі від 25 грудня 2010 року та копії інформаційних довідок про реєстрацію права оренди земельної ділянки та про реєстрацію права оренди земельної ділянки від 03 вересня 2018 року, орендодавець ОСОБА_3, орендар ФОП ОСОБА_4,а.а.с.6-9.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ПП «Агро Дар 2010» представник відповідачів ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_7 у своєму відзиві зазначив, що позивач належним чином не виконував свої обов'язки за спірним договором у тому числі щодо строків сплати орендної плати, надавав зерно неналежної якості у рахунок орендної плати з порушенням доставки цього зерна, а тому ПП «Агро Дар 2010» не довів належне виконання обов'язків за договором оренди та втратив право на переважне поновлення договору оренди землі, передбачене ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Також позивач ПП «Агро Дар 2010», відповідно до ч.6 ст.33 закону України «Про оренду землі», до закінчення строку дії договору не повідомив орендодавця ОСОБА_3 в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, не направив орендодавцю відповідний лист-повідомлення із доданням проекту додаткової угоди, що свідчить про відмову позивача скористатися своїм правом на переважне поновлення договору оренди.

При цьому представниками відповідачів у суді першої інстанції були заявлені клопотання про витребування у позивача доказів щодо наявності передбачених договором оренди підписаних до нього додатків, що є невід'ємними частинами договору та докази належного виконання ПП «Агро Дар 2010» умов договору, наявності листа-повідомлення з проектом додаткової угоди до договору оренди землі від 25.12.2010 року з відміткою про вручення цих документів відповідачу ОСОБА_3, оскільки у відповідача ОСОБА_3 таких доказів не можу бути у зв'язку з їх відсутністю взагалі, а.а.с.47-55, 68, 69.

Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 29.11.2018 року клопотання представників відповідачів були задоволені та було витребувано у позивача ПП «Агро Дар 2018» докази, зазначені у письмових клопотаннях представників відповідачів та зобов'язано позивача надати їх для огляду у судовому засіданні, у тому числі і оригінали документів, доданих до позову, а.а.с.73,74.

Копія зазначеної ухвали у встановленому порядку була направлена на адресу позивача.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивач ПП «Агро Дар2010» відмовився від одержання ухвали суду першої інстанції, поштове відправлення повернуто Кремінському районному суду із відміткою «не вручено» з причини « відмови адресата від одержання», а.с.79.

Крім того, колегією суддів встановлено, що позивачем на адресу суду першої інстанції були направлені заява про перенесення підготовчого засідання у цивільній справі, призначеного на 02.11.2018 року, яка судом першої інстанції була задоволена з відкладенням підготовчого засідання на 29.11.2018 року, а.а.с.60, 63, та заяви від 27.11.2018 року про розгляд справи за відсутності сторони позивача, а.с.66.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п.1-5 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити…

Аналізуючи наявні матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що обґрунтовують позовні вимоги останнього.

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв доказів позивача, відповідно до заяви ПП «Агро Дар 2010» від 28.11.2018 року про долучення до матеріалів справи доказів, а саме додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі від 09.05.2018 року, укладеної між ПП «Агро Дар 2010» та ОСОБА_3 строком на 15 років, оскільки в матеріалах справи відсутня заява ПП «Агро ДАР 2010» від 28.11.2018 року. До апеляційної скарги також не надано доказів звернення ПП «Агро Дар 2010» до суду першої інстанції із зазначеною заявою та долученням до такої заяви додаткової угоди від 09.05.2018 року про поновлення терміну дії договору оренди землі від 25.10.2010 року.

Як зазначено у мотивувальній частині ухвали Кремінського районного суду Луганської області від 29.11.2018 року від представника позивача 28.11.2018 року надійшло пояснення з додатковими доказами, яке було повернуто позивачу у відповідності до п.8.ч.3 ст.175 ЦПК України щодо вимог зазначення позивачем у позовній заяві переліку документів та інших доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, вказані вимоги позивачем виконані не були, а.с.73,74.

Але зазначення того, що позивачем у якості доказу була надана додаткова угода про поновлення терміну дії договору оренди зазначена ухвала суду не містить.

Крім того, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що однією із вимог позовної заяви ПП «Агро ДАР 2010» є зобов'язання орендодавця ОСОБА_3 вчинити дії щодо укладення з ПП «Агро Дар 2010» додаткової угоди щодо поновлення договору оренди земельної ділянки від 25 грудня 2010 року, яка обґрунтована позивачем тим, що ОСОБА_3, уклавши договір оренди з ФОП ОСОБА_4 від 01 червня 2018 року порушила переважне право ПП «Агро Дар 2010» на поновлення договору після його закінчення, а тому, при наявності додаткової угоди з яких саме міркувань позивач просив суд першої інстанції зобов'язати ОСОБА_3 укласти додаткову угоду, скаржником не зазначено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що посилаючись у апеляційній скарзі на відмову суду першої інстанції прийняти як належний доказ додаткову угоду, позивач ПП «Агро Дар 2010» не виконав вимоги ухвали Кремінського районного суду Луганської області щодо витребування у ПП «Агро Дар 2010» та зобов'язання надати лист-повідомлення та проект додаткової угоди, а також докази належного виконання позивачем умов договору оренди від 25.12.2010 року та додатків до цього договору, які зазначені як невід'ємні частини договору.

Посилаючись на відмову суду першої інстанції прийняти від нього докази, у тому числі і додаткову угоду про поновлення строку дії договору оренди, позивач на вимогу суду першої інстанції не надав витребувані судом докази, у тому числі і додаткову угоду та надіслав заяву до суду про розгляд справи за його відсутністю, тобто на власний розсуд розпорядився своїми процесуальними правами позивача у справі.

Крім того, апеляційний суд, як і суд першої інстанції звертає увагу скаржника на те, що дії орендаря, направлені на продовження дії договору оренди, повинні розпочатися до спливу договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, а відповідно до п.п. 8, 12 договору оренди землі від 25.12.2010 року сторони домовились про те, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 (одиниця виміру не зазначена) до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовження його дії.

Тобто, за умовами договору орендар, при наявності наміру продовжити строк дії договору та скористатись своїм переважним правом поновлення його на новий строк, повинен не пізніше ніж за 90 ( без зазначення одиниць виміру) до закінчення строку дії договору, повідомити орендодавця про такий намір.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи позивач ПП «Агро Дар 2010» не повідомив орендодавця ОСОБА_3 про намір продовжити дію договору оренди землі від 25.12.2010 року ані за 90 (без зазначення одиниці виміру), відповідно до умов зазначеного договору, ані у строк відповідно до закону - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, а тому за власних дій (бездіяльності) позивач не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі.

На підставі зазначеного колегія суддів оцінює критично доводи апеляційної скарги про те, що позивач виконав умови договору, оскільки, як вважає скаржник, направив додаткову угоду орендодавцю за місяць після закінчення строку дії договору, тобто не до 15.04.2018 року, як встановлено законом, а через місяць після закінчення строку договору оренди.

Також колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що після закінчення строку договору оренди ПП «Агро Дар 2010» продовжував користатися наданою земельної ділянкою.

Як вірно встановлено судом першої інстанції в обґрунтовування зазначеного доводу позивачем належних та допустимих доказів суду першої інстанції надано не було, навіть на вимогу суду за клопотанням відповідачів.

Як вбачається з відзивів представників відповідачів на позовну заяву, відповідач ОСОБА_3 цей факт спростовувала, аналогічне спростування зазначено представниками відповідачів і у відзиві на апеляційну скаргу з доданням копію договору оренди від 01 червня 2018 року, укладеного між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_9, невід'ємною частиною якого є акт прийома-передачі об'єкта оренди від 01червня 2018 року, відповідно до якого орендодавець ОСОБА_3 передала, а ФОП ОСОБА_4 прийняв належну орендодавцю земельну ділянку загальною площею 6,4689 га ( дві земельні ділянки 2,1563 га та 4,3126 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що саме позивачем ПП «Агро Дар 2010» до позовної заяви надані копії інформаційних довідок про реєстрацію права оренди земельної ділянки та про реєстрацію права оренди земельної ділянки від 03 вересня 2018року, орендодавець ОСОБА_3, орендар ФОП ОСОБА_4, а, відповідно до вимог закону, передача предмета оренди земельної ділянки орендарю являється істотною умовою договору оренди.

Крім того, відповідно до довідки Михайлівської сільської ради від 25.03.2019 року № 414/2481/18, долученої до матеріалів справи за клопотанням представника відповідачів, відповідно до ухвали Луганського апеляційного суду, постановленою у судовому засіданні, довідка від 18.10.2018 року №288 біла оформлена Михайлівською сільською радою на підставі звернення директора ПП «Агро Дар 2010» ОСОБА_10 та видана останньому на його прохання. Джерелом інформації, яка наведена у довідці від 18.10.2018 року №288 про те, що станом на 18.10.2018 року ПП «Агро Дар 2010» є користувачем земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3, є відповідні пояснення директора ПП «Агро Дар 2010» ОСОБА_10 та не перевірялась.

Як вбачається з довідки Михайлівської сільської ради № 437 від 03.12.2018 року орендарем та користувачем земельних ділянок, які належать ОСОБА_3 є ФОП ОСОБА_4, згідно договору оренди землі від 01.06.2018 року зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер витягу 128064181 від 19.06.2018 року, індексний номер витягу 128093066 від 19.06.2018 року.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПП «Агро Дар 2010».

Скаржником ПП «Агро Дар 2010» за доводами апеляційної скарги не доведена наявність підстав для висновку щодо неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, необґрунтованості і незаконності рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для скасування рішення за доводами, викладеними у апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375,381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агро Дар 2010» залишити без задоволення.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 27 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Агро Дар 2010» до ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, зобов'язання вчинити дії щодо укладання додаткової угоди залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08.04.2019 року.

Головуючий І.О. Дронська

Судді О.Ю. Карташов

А.В. Яресько