Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2019 Справа №607/9113/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л. М.,

присяжних - Когут В.Г., Петльованого О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

за участю прокурора - Галас Н.В.

представника ТОККПНЛ лікаря-психіатра -ОСОБА_3, особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги - ОСОБА_4, законного представника особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги - ОСОБА_5, розглянувши у судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою головного лікаря Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_6 про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу без його згоди,

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі - ТОККПНЛ) ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у ОСОБА_4 наявний психічний розлад, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від його матері - ОСОБА_5 . На підставі цих відомостей ОСОБА_4 був оглянутий лікарем-психіатром ОСОБА_7, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром ОСОБА_7, який після особистого огляду ОСОБА_4 зробив висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження і лікування, у зв'язку із наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Також, ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію ОСОБА_4 згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Згода ОСОБА_4 на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію.

У судовому засіданні представник ТОККПНЛ, лікар-психіатр ОСОБА_3 заяву підтримав і пояснив, що лікування ОСОБА_4 можливе лише в закритому психіатричному стаціонарі, однак, внаслідок психічного розладу він не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування у ТОККПНЛ, у зв'язку із чим просить заяву задовольнити, вказуючи, що наявне у ОСОБА_4 психічне захворювання є тяжким , що зумовлює його неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби , його небезпеку для оточуючих.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4 у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди.

Законний представник ОСОБА_4 - його матір ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що її син ОСОБА_4 потребує кваліфікованої допомоги та лікування, оскільки не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, проявляє агресію, так вдарив свою бабусю.

Особа, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги - ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що бажає лікуватись.

Судом установлено:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1 поступив на стаціонарне лікування та обстеження в 3 психіатричне відділення ТОККПНЛ 13 квітня 2019 року о 10 годині 30 хвилин з приводу: Іншого типу шизофренії.

Направлення на госпіталізацію було видане лікарем бригади швидкої допомоги ОСОБА_7, який після особистого огляду ОСОБА_4 зробив висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження і лікування, у зв'язку із наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби, суттєву шкоду його здоров'ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Також, ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: завідувача кафедри психіатрії - ОСОБА_8, голови ЛКК - ОСОБА_9, зав. відділенням - ОСОБА_10, лікуючого лікаря - ОСОБА_3

Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України "Про психіатричну допомогу" та прийшла до висновку, що ОСОБА_4 потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1 поступив на стаціонарне лікування та обстеження в 3 психіатричне відділення ТОККПНЛ 13 квітня 2019 року о 10 годині 30 хвилин, у супроводі матері, у зв'язку з неадекватною поведінкою, агресивними діями та висловлюваннями, з приводу: Іншого типу шизофренії.

З анамнезу встановлено, що ОСОБА_4 поступає у ТОККПНЛ повторно в житті, хворіє даним захворюванням з раннього дитинства, з приводу чого вже неодноразово проходив обстеження та лікування в умовах ТОККПНЛ, Буданівської психоневрологічної лікарні, остання госпіталізація з 05 листопада 2018 року по 27 грудня 2018 року. Відмовляється від прийому медикаментів, за собою не стежить. На сьогоднішній день проявляє агресивні тенденції, інвалід II групи довічно. Згідно рішення суду від 17 жовтня 2014 року визнаний недієздатним, мати пацієнта визнана офіційним опікуном. На обліку перебуває з 2006 року. З раннього дитинства відстає в психомоторному розвитку. Пологи та вагітність у матері проходили важко, з ускладненнями, пологи передчасні з асфіксією. Ходити почав в 2 роки, розмовляти в 3 роки. В школі з 7 років, вчився погано, був плаксивим, конфліктним, друзів не мав, переводити пацієнта до допоміжної школи батьки відмовились, формально закінчив 8 класів, в подальшому освіти не здобув. Психічний статус: в свідомості, контакт малопродуктивний, грубо орієнтований в часі, на свого співбесідника дивиться з-під лоба, на поставлені запитання відповідає однослівно, неохоче, не завжди по-суті, щось собі бурмоче під ніс. Тривожний, напружений. Судження прості, побутового характеру. Пам'ять знижена, мислення торпідне з елементами паралогій. Під час огляду галюцинаторні розлади поведінкою не визначаються. Агресивних та аутоагресивних тенденцій не виявляє. Пише та читає повільно, з суттєвими помилками. Прислів'я, приказки та метафори пояснити не може. Формальність критики. Інтересу до розмови не проявляє.

Комісія прийшла до висновку про необхідність госпіталізації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричний стаціонар для обстеження і лікування у зв'язку з наявністю у нього психічного захворювання: інший тип шизофренії (пропфшизофренія, параноїдна форма безперервний перебіг, стабільний дефект психіки за змішаним типом, яке обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби та може призвести до погіршення психічного стану у разі якщо особі не буде надана психіатрична допомога, згідно Закону України "Про психіатричну допомогу».

Відповідно із Рішенням від 17 жовтня 2014 року Борщівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_4 визнаний недієздатним , над ним встановлено опіку та його опікуном призначена мати ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу, а тому заяву головного лікаря Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_6 слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 339-342, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву головного лікаря Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_6 про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу без його згоди - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту рішення суду - 16 квітня 2019 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка

присяжні: В.Г. Когут, О.О. Петльований