Справа № 740/2733/19
Провадження № 2-з/740/9/19
УХВАЛА

30 жовтня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Полєтавкіної М.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ніжинського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 08 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено та накладено арешт на вказаний житловий будинок, який належать ОСОБА_2 .

Після постановлення ухвали про накладення арешту судом з`ясовано, що заявником на підтвердження сплати судового збору наданий дублікат квитанції № 0.0..1 від 04 жовтня 2019 про сплату судового збору в сумі 384,20 грн.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року на підтвердження сплати судового збору у розмірі 384,20 грн ОСОБА_1 запропоновано надати оригінал квитанції № 0.0..1 від 04 жовтня 2019 року з печаткою банківської установи та вказівкою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору, або сплатити судовий збір.

28 жовтня 2019 року на виконання ухвали суду від 10 жовтня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній просить повернути сплачений ним судовий збір в сумі 384,20 грн згідно дублікату квитанції від 04 жовтня 2019 року, надавши оригінал іншої квитанції №45368320 про сплату судового збору після постановлення ухвали 21.10.2019.

Разом з тим, вимоги ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 10 жовтня 2019 року заявником не виконано в повному обсязі, а саме: не подано оригінал квитанції № 0.0..1 від 04 жовтня 2019 року, яку просив надати суд.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 43, 44 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, наділені широким колом цивільних прав та обов`язками, зокрема добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати покладені на них процесуальні обов`язки.

Важливо, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

З огляду на вищенаведене, оскільки в матеріалах справи та поданої заяви відсутній оригінал квитанції № 0.0..1 про сплату судового збору від 04 жовтня 2019 року, суд позбавлений можливості вирішити питання повернення суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.43, 44, 133 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова