Провадження № 2/760/648/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макуха Олена Олегівна про визнання заповіту недійсним,суд

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_4, складений на користь відповідачки, посвідчений 16 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макухою О.О.

Ухвалою судді від 10 вересня 2018 року позивачу був наданий строк для усунення недоліків у зв»язку з невідповідністю позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України.

Ухвала суду була отримана позивачем 02 жовтня 2018 року, однак не виконана, рухом справи в суді позивач весь цей час не цікавився.

В зв»язку з цим, з метою виконання вимог ст.197 ЦПК України, хвалою суду від 04 січня 2019 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначена в підготовче судове засідання на 04 лютого 2019 року.

Після відкриття провадження в справі позивач в судове засідання жодного разу не з»явився, не дивлячись на отримання судових повісток.

Так, у судове засідання призначена на 04 лютого 2019 року позивач не з'явився, проте судом було враховано ту обставину, що останнім судова повістка була отримана з запізненням, та розгляд справи було відкладено на 11 березня 2019 року.

Не дивлячись на це, і в дане судове засідання позивач, отримавши судову повістку завчасно, 20 лютого 2019 року, не з»явився, і про причину неявки суд до відома не поставив.

В судове засідання, призначене на 02 квітня 2019 року позивач знову не з'явився, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, судова повістка отримана ним 29 березня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було отримано ухвалу про відкриття провадження в справі, він володів інформацією про прийняття його позовної заяви до розгляду, в подальшому неодноразово отримував судові повістки про час розгляду справи, однак будь-яких заяв суду не подавав, у судові засідання не з»являвся.

/ а.с. 27; 38 - 40; 45 /

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов»язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявки позивача в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Аналіз приведеного вище свідчить про те, що саме позивач не проявляє зацікавленості у розгляді справи, не з»являючись до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В свою чергу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

З точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме:

-повторна неявка позивача поспіль у судове засідання;

-належне повідомлення позивача про час розгляду справи;

-відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду;

-неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті;

-відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Не дивлячись на тривалість перебування справи в провадженні суду, неодноразової неявки позивача в підготовче судове засідання, а також неподання доказів поважності причин неявки в судові засідання, розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Неявка позивача в судове засідання є перешкодою для дотримання даних принципів, оскільки суд позбавлений права приймати участь у збиранні доказів у справі.

Враховуючи викладене вище, неможливості виконання судом вимог ст.197 ЦПК України в зв»язку з неодноразовоми неявками позивача в судове засідання, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.49, 200, 223 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макуха Олена Олегівна про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.А.Шереметьєва