У Х В А Л А

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 161/18573/18

провадження № 61-18647ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 квітня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

16 жовтня 2019 року заявник звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 квітня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі Державна служба України з безпеки на транспорті вказала, що повний текст постанови Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року було отримано 02 вересня 2019 року та заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на брак штатних працівників та велике навантаження.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Належними докази на підтвердження дати отримання копії постанови суду апеляційної інстанції є, зокрема, конверт та супровідний лист про надсилання кореспонденції, довідка суду.

Підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, зазначені особою, яка подала касаційну скаргу не є поважними, тому заявнику слід вказати інші обставини, які перешкоджали звернутись до суду касаційної інстанції у встановлений законом строк та надати належні докази.

Крім того,касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки до касаційної скарги не додано документи на підтвердження сплати судового збору.

Державна служба України з безпеки на транспорті у касаційній скарзі заявила клопотання про розстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, положення вищевказаної статті визначають можливість розстрочення сплати судового збору виключно за клопотанням фізичної особи.

Оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачено можливість розстрочення сплати судового збору для юридичної особи, клопотання Державноїслужби України з безпеки на транспорті задоволенню не підлягає.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у листопаді 2018 року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 762, 00 грн.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що заявником оскаржуються судові рішення, ухвалені за наслідками розгляду позовних вимог немайнового характеру (про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі) та позовних вимог майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 57 615, 72 грн), судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі підлягає сплаті у розмірі 3 971, 50 грн ((1 762, 00 грн x 0,4 x2 ) + (57 615, 72 грн x 1%) x 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA7026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити Державнійслужбі України з безпеки на транспорті у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 квітня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року.

Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 квітня 2019 рокута постанову Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині зазначення інших обставин для поновлення строку на касаційне оскарження із наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов