Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №389/336/16-ц

провадження № 61-22952св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Завод «Пуансон»,

третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Знам`янка та Знам`янського району Кіровоградської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2017 року у складі судді Українського В. В. та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року у складі колегії суддів: Гайсюка О. В., Голованя А. М., Мурашка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Завод «Пуансон» (далі - ПАТ «Завод «Пуансон», Знам`янський завод«Пуансон»), третя особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Знам`янка та Знам`янського району Кіровоградської області (далі - Управління ПФУ) про скасування акту ревізійної комісії, визнання факту роботи за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що він з 18 вересня 1980 року по

20 серпня 1993 року працював на Державному підприємстві «Завод «Пуансон», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Завод «Пуансон» (далі - ВАТ «Завод «Пуансон»), правонаступником якого є ПАТ «Завод «Пуансон». У 2015 році він досяг 55-ти річного віку, мав загальний трудовий стаж роботи 25 років 6 місяців та 28 днів, з яких 12 років 6 місяців 9 днів працював шліфувальником з шкідливими умовами праці повний робочий день на заводі «Пуансон» у цеху № 3, де виконував роботи по шліфовці металевих деталей та інструменту абразивними кругами сухим шляхом за верстатом «Шипман-1400», його робоче місце було атестоване. 29 вересня 2008 року ПАТ «Завод «Пуансон» надало довідку № 231, уточнюючу характер його роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

30 листопада 2015 року він звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, але дізнався, що ПАТ «Завод «Пуансон» у своєму листі від 23 січня 2014 року № 10 просило Управління ПФУ не приймати довідки уточнюючого характеру роботи про призначення пенсії на пільгових умовах, які видані до 2014 року, посилаючись на те, що відповідно до акта ревізійної комісії від 20 січня 2014 року, посада шліфувальника, на якій він працював, не надає права на отримання пенсії на пільгових умовах. Зазначений акт не затверджений рішенням загальних зборів учасників товариства, його прізвище в акті записано неправильно.

Вказував на те, що відповідач в порушення вимог законодавства, яким визначено строк зберігання документів для нарахування пенсій, різних видів доплат, інших виплат та пільг - протягом 75 років, не забезпечив зберігання документів, які підтверджують факт його праці на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії, склавши акт про знищення таких документів

від 16 листопада 2012 року.

Посилаючись на те, що наведені вище дії відповідача є неправомірними, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив скасувати: акт ревізійної комісії ПАТ «Завод «Пуансон» від 20 січня 2014 року; наказ ПАТ «Завод «Пуансон»

від 21 січня 2014 року № 7/к про скасування довідки, уточнюючої характер роботи, від 29 вересня 2008 року № 213; встановити юридичний факт його роботи з 1981 по 1993 рік шліфувальником на заводі«Пуансон», цех № 3 на робочому місці за верстатом «Шипман-1400» з виконанням шліфовки металевих виробів та інструментів абразивними кругами сухим способом, з повним робочим днем, що передбачено списком № 2, зобов`язати ПАТ «Завод «Пуансон» надати довідку уточнюючу характер його роботи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 24 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді шліфувальника зайнятого шліфовкою металевих виробів абразивними кругами сухим способом з повним робочим днем, в період з 11 лютого 1981 року по 20 березня 1993 року, на Знам`янському заводі «Пуансон».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за змістом пункту 20 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 № 442, результати атестації застосовуються для обчислення стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж п`яти років після затвердження її результатів. У разі підтвердження такого права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (упродовж п`яти років після набрання чинності цим порядком), до стажу, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на такому підприємстві у виробництвах, передбачених списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних п`яти років за умови, що впродовж цього часу на підприємстві не змінювалися докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце). На Знам`янському заводі «Пуансон» атестація робочих місць за умовами праці проводилась 25 липня

1994 року, відповідно до якої професія робітника, зайнятого на обдиранні, точінні, різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом, дає право на пенсію по віку на пільгових умовах за списком № 2, відомості про подальшу атестацію робочого місця позивача відсутні. Урахувавши результати атестації робочого місця, проведеної у

1994 році, покази свідків, які у вказаний період працювали на заводі та підтвердили, що ОСОБА_1 дійсно працював на посаді шліфувальника на шліфуванні металевих виробів і інструментів абразивними кругами сухим способом у період з 1981 року по 1993 рік, дослідивши видану Управлінням ПФУ у 1998 році довідку про характер роботи ОСОБА_1 , а також наказ відповідача від 05 березня 1991 року, які підтверджують працю позивача шліфувальником сухим способом, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, а тому є обґрунтованими його вимоги про встановлення юридичного факту його роботи з 1981 року по 1993 рік на посаді шліфувальника на Знам`янському заводі «Пуансон». Суд зазначив, що на момент видачі відповідачем у 2008 році довідки про уточнюючий характер роботи ОСОБА_1 існували всі необхідні документи для визначення характеру його роботи. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування акту ревізійної комісії ПАТ «Завод «Пуансон» від 20 січня 2014 року, наказу ПАТ «Завод «Пуансон» від 21 січня 2014 року № 7/к, суд першої інстанції виходив з того, що вони задоволенню не підлягають, оскільки їх вирішення не впливає на подальше звернення позивача до Управління ПФУ за призначенням пенсії на пільгових умовах.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року, апеляційні скарги ПАТ «Завод «Пуансон» та Знам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області задоволено, рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 24 лютого 2017 року в частині задоволених позовних вимог скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими та важкими умовами праці за списком № 2 чоловіки після досягнення 55 років, при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Задовольняючи вимоги позивача про встановлення юридичного факту на підтвердження спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд першої інстанції не звернув увагу на пункт 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок

№ 637), яким визначено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці працівника відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Зазначений Порядок не передбачає підтвердження стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах показами свідків. Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач обрав спосіб захисту своїх прав (шляхом встановлення юридичного факту для підтвердження спеціального стажу), не передбачений чинним законодавством, висновки суду першої інстанції в частині вирішення спору про встановлення юридичного факту для підтвердження спеціального стажу не відповідають обставинам справи, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зазначеної позовної вимоги ОСОБА_1 . Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржувалось, рішення суду першої інстанції в цій частині в апеляційному порядку не переглядалося.

Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи

У липні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , у якій він, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2017 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог про встановлення факту роботи заявника на Знам`янському заводі «Пуансон» на посаді шліфувальника, апеляційний суд виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав шляхом встановлення юридичного факту для підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії на пільгових умовах не передбачений чинним законодавством. Однак, суд не звернув увагу, що він також просив скасувати акт ревізійної комісії відповідача від 20 квітня 2014 року, наказ від 21 січня

2014 року № 7-к щодо скасування довідки, уточнюючої характер роботи,

від 29 вересня 2008 року, які суд першої інстанції залишив без задоволення, як такі, що не впливають на подальше звернення позивача до Управління ПФУ за призначенням пенсії. Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції не усунув допущені судом першої інстанції процесуальні порушення з огляду на те, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування судом норм матеріального або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд також не звернув увагу, що крім показів свідків право заявника на отримання пенсії на пільгових умовах підтверджується зібраними у справі письмовими доказами, зокрема наказом відповідача від 05 березня

1991 року, довідкою від 29 вересня 2008 року № 213, виданою відповідачем на підставі даних з книги наказів за 1981-1993 роки, розрахунковими картками по заробітній платі за вказані роки, розпорядженням про закріплення за обладнанням від 28 грудня 1981 року № 48, наказом від 25 липня 1994 року

№ 107 про атестацію робочого місця. Апеляційний суд не надав належної оцінки його доводам про те, що складання відповідачем акту ревізійної комісії

від 20 січня 2014 року через шість років після видачі заявнику довідки, уточнюючої характер роботи, навмисне знищення первинних документів було спрямоване на уникнення відшкодування витрат Пенсійному фонду України за виплату пенсій, призначених на пільгових умовах. Крім того, всупереч вимогам Закону України «Про акціонерні товариства», акт ревізійної комісії від 20 січня 2014 року не був підтверджений загальними зборами акціонерів товариства, акт не містить обгрунтування, на підставі яких документів було зроблено висновок про відсутність у заявника права на пільгову пенсію, оскільки на час складання цього акту документи, необхідні для визначення характеру його роботи,були знищені.

У серпні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив на касаційну скаргу від ПАТ «Завод «Пуансон», у яких відповідач зазначив, що

ОСОБА_1 не оскаржував рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, а тому у суду касаційної інстанції відсутні підстави для перегляду рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд повно та всебічно з`ясував обставини справи в межах поданої апеляційної скарги ПАТ «Завод «Пуансон», правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а відсутні підстави для його скасування.

У серпні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив на касаційну скаргу від Управління ПФУ, у яких воно зазначало, що апеляційний суд повно та всебічно з`ясував обставини справи та ухвалив законне і обгрунтоване судове рішення. Підтвердження стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах показами свідків не передбачено. Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Така довідка була видана ОСОБА_1 у 2008 році, однак адміністрація ПАТ «Завод «Пуансон» у листі від 23 січня

2014 року № 10 просила управління не приймати довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, які видані раніше 2014 року. Наказом ПАТ «Завод «Пуансон» від 21 січня 2014 року № 7/к, видана ОСОБА_1 довідка уточнююча характер його роботи визнана недійсною на підставі перевірки ревізійної комісії, а тому у управління відсутні підстави для урахування довідки уточнюючої особливий характер роботи від 29 вересня

2008 року № 213.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 липня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з статтею 388 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

11 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

ОСОБА_1 не оскаржував у апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині вирішення його позовних вимог про скасування акту ревізійної комісії ПАТ «Завод «Пуансон» від 20 січня 2014 року, наказу ПАТ «Завод «Пуансон» від 21 січня 2014 року № 7/к та зобов`язання відповідача надати заявнику довідку уточнюючу характер роботи, а тому в касаційному порядку зазначене судове рішення у цій частині не переглядається.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши наведені у касаційній скарзі та відзивах доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 з 11 лютого

1981 року по 20 серпня 1993 року працював на Знам`янському заводі «Пуансон», правонаступником якого є ПАТ «Завод «Пуансон», на дільниці № 3, цех № 3 шліфувальником по виробництву виводів інтегральних схем, звільнений з роботи за власним бажанням.

29 вересня 2008 року ОСОБА_1 видана довідка № 213, уточнююча характер його роботи шліфувальником металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом повний робочий день, з 11 лютого

1981 року по 20 серпня 1993 року. Довідка видана на підставі книги наказів за 1981-1993 роки, розрахункових карток по заробітній платі за 1981-1993 роки, розпорядження про закріплення за обладнанням від 28 грудня 1981 року № 48, наказу про атестацію від 25 липня 1994 року № 107.

У 2015 році ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підтвердження якої надав трудову книжку, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29 вересня 2008 року № 213, копію наказу від 25 липня 1994 року № 107 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» по Знам`янському заводу «Пуансон».

Повідомленням від 18 лютого 2015 року № 20 Управлінням ПФУ було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умова, з посиланням на те, що листом від 23 січня 2014 року № 10, адміністрація ПАТ «Завод «Пуансон» просить Управління ПФУ не приймати довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, які видані раніше 2014 року.

Відповідно до акта ревізійної комісії ПАТ «Завод «Пуансон» від 20 січня

2014 року, комісія встановила, що наявні на підприємстві накази про оплату праці та запис у трудовій книжці шліфувальника ОСОБА_1 не дають підстав для нарахування йому стажу роботи в тяжких та непередбачених умовах праці з повною зайнятістю протягом робочого дня.

Висновки Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Про це зазначається і у частині першій статті 3 ЦПК України 2004 року.

Зі змісту частини третьої статті 16 ЦК України убачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України 2004 року, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55 та 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

ОСОБА_1 просив встановити юридичний факт його роботи з 1981 по

1993 рік шліфувальником на заводі «Пуансон», цех № 3 на робочому місці за шліфувальним верстатом «Шипман-1400» з виконанням шліфовки металевих виробів та інструментів абразивними кругами сухим способом, з повним робочим днем, що передбачено списком № 2, який є необхідним для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. У 2015 роціпозивач неодноразово звертався до Управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Повідомленнями від 18 лютого 2015 року № 20 та від 28 грудня 2015 року № 148 Управлінням ПФУ відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстави недостатнього стажу роботи. Таким чином, органиПФУ фактично не визнали право позивача на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Отримавши відмову органу, який призначає пенсії, ОСОБА_1 її в установленому законом порядку не оскаржив, а звернувся до суду із позовом про встановлення факту трудового стажу з 1981 по 1993 рік шліфувальником на заводі «Пуансон», з повним робочим днем, що передбачено списком № 2.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок

№ 383), визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Сам факт наявності в списках тієї чи іншої посади, яку обіймає особа, не дає права на призначення пільгової пенсії. Підставою для визнання права на пенсію за віком на пільгових умовах є не тільки наявність професії у відповідному списку, а й зайнятість в умовах, передбачених списком, повний робочий день, а також підтвердження відповідних умов праці за результатами атестації робочих місць.

У пункті 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, щовизначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки, надані підприємствами на підставі первинних документів про характер виконуваної роботи та умов праці, а також зайнятість протягом повного робочого дня на роботах, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ; підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка. Право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах підтверджує підприємство, де набуто відповідний стаж.

Тобто, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Зазначена довідка необхідна для подальшого її надання відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 26 зазначеного Порядку у судовому порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Таким чином, встановлення фактунаявності трудового стажудля призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється органамиПенсійного фонду України під час прийняття рішення про призначення пенсії, а рішення вказаного органу щодо її призначення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заяви про встановлення фактів трудового стажу не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства. Відмова відповідного органу у встановленні таких фактів може бути оскаржена заінтересованою особою до адміністративного суду.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19).

Ураховуючи, що ОСОБА_1 не оскаржував рішення Управління ПФУ про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, а звернувся з позовом до ПАТ «Завод «Пуансон» про встановлення юридичного факту для підтвердження спеціального трудового стажу, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що захист прав особи шляхом встановлення юридичного факту для підтвердження спеціального трудового стажу не передбачений положеннями цивільного законодавства, а тому обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту роботи заявника на Знам`янському заводі «Пуансон» на посаді шліфувальника металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом.

Інші доводи касаційної скарги законність та обгрунтованість рішення суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду, визначених статтею 400 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наслідками розгляду касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції правильно визначив характер правовідносин, вірно застосували закон, що їх регулює, надав належну правову оцінку доводам сторін та зібраним у справі доказам, а тому оскаржуване судове рішення є законним та обгрунтованим, що є підставою для відмови у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 400, 410, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко