Справа № 576/2024/19
Провадження № 2/576/586/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Глухів

Суддя Глухівського міськрайонного суду Сумської області Мазур С.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею в житловому приміщенні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) в особі свого представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею в житловому приміщенні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на праві особистої власності, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, їй належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеному будинку зареєстрований її син, ОСОБА_4 , а вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає у цьому будинку разом з двома синами: ОСОБА_5 , 2001 року народження, та ОСОБА_6 , 2011 року народження. Також у належному їй будинку зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 , який фактично не проживає в даному житловому приміщенні з квітня 2018 року. Після розірвання шлюбу він виселився з її будинку і поїхав на заробітки, його місце перебування їй невідоме. Відповідач не проживає у належному їй будинку більше одного року, не приймає участі в утриманні будинку, в оплаті комунальних послуг, він не надає довідок про доходи, що позбавляє її оформити субсидію. Вважає, що відповідач втратив право проживання на її житловій площі, у зв`язку з тривалою, понад шість місяців без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, тому і просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею в житловому приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 26 вересня 2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про надходження позовної заяви та відкриття провадження у справі через оголошення на сайті суду, відзиву не надав.

Враховуючи, що від позивача не надходила заяви про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи та розгляд справи в спрощеному порядку без виклику сторін, суд вирішив розглянути справу в спрощеному порядку без винесення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 13 ЦПК України, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим Глухівською районною державною нотаріальною конторою Сумської області 04.07.2013, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

З копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2013 вбачається, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, є власником нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно копії рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2018 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.7).

З повідомлення відділу ведення реєстру територіальної громади Глухівської міської ради № 711/01-12 від 18.09.2019 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 05.08.2015 (а.с.8).

З наданих копій довідок головою квартального комітету Фастовою Л.І. 30.05.2019 та 31.05.2019 вбачається, що ОСОБА_1 , 1975 р.н., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 і має наступний склад сім`ї: ОСОБА_7 , 2001 р.н. (проживає без реєстрації), ОСОБА_8 , 2011 р.н. (проживає без реєстрації); також за даною адресою зареєстровані: ОСОБА_4 , 1998 р.н., та ОСОБА_2 , 1975 р.н., але не проживає. Зі слів сусідів ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з квітня 2018 року (а.с.9-10).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.12).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями частини першої статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно статті 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Відповідно до статті 72 Житлового Кодексу України (далі - ЖК України), визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із частиною першою статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до статті 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до роз`яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім`ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Із пояснень Позивача викладених в позові та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік.

Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у будинку порушує права Позивача як власника, так як Позивач обмежена у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідач в будинку не проживає, витрат по утриманню житла не несе.

За таких обставин суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловою площею в житловому приміщенні житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтею 391 ЦК України, статтями 2, 19, 263, 265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Глухівським МРВ УМВС України в Сумській області 28.07.2000) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Глухівським МРВ УМВС України в Сумській області 20.04.2007, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилою площею в житловому приміщенні - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Глухівським МРВ УМВС України в Сумській області 20.04.2007, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) таким, що втратив право користування житловою площею в житловому приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Мазур