Дата документу 31.10.2019
Справа № 501/3697/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області заяву про самовідвід головуючої судді по справі за

скаргою ОСОБА_1

на дії державного виконавця Чорноморського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови від 22 листопада 2018 року

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою і просить:

- поновити строк на оскарження дій державного виконавця Чорноморського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ;

- визнати незаконною та скасувати постанову від 22 листопада 2018 року про накладення штрафу.

2. Ознайомившись із матеріалами даної цивільної справи вважаю за необхідне заявити собі самовідвід з наступних підстав.

3. Судом встановлено, що ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 03 квітня 2019 року по справі №501/3713/18 провадження у справі в за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Івасьової О.О. від 22.11.2018 року (виконавче провадження №57730718 від 19.11.2018 року) щодо накладення штрафу відносно ОСОБА_1 у розмірі 1700,00 грн. закрито, роз`яснено ОСОБА_1 про право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з даної ухвали ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Чорноморського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Івасьової О.О. та просить:

- визнати неправомірною та скасувати постанову Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області старшого державного виконавця Івасьової О.О. від 22.11.2018 року виконавче провадження №57730718 від 19.11.2018 року щодо накладення штрафу відносно ОСОБА_1 у розмірі 1700,00 грн.

4. ОСОБА_1 погодився з даним рішенням суду та не оскаржував її в апеляційному порядку.

5. У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови.

6. Разом з тим, ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А. від 15 липня 2019 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.

7. Отже, суд доходить до висновку, що заявник погодився з ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А. від 15 липня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі, відповідну ухвалу в апеляційному порядку не оскаржив та знову звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області зі скаргою щодо визнання незаконною та скасування постанови від 22 листопада 2018 року про накладання на нього штрафу.

8. Сторони в судове засідання не з`явились.

9. Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

10. Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

11. Згідно Коментарю до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року №1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

12. Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «кожен має право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та свобод….».

У рішенні Ради суддів України № 36 від 12.05.2016 року роз`яснено, що в разі виникнення конфлікту інтересів, який може бути врегульований в процесуальний спосіб (відвід, самовідвід), суддя врегульовує його самостійно без повідомлення про таке Раду суддів України.

13. Відповідно до ч.1 ст.37 ЦПК України,суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

14. У справі Стіл та інші проти Сполученого Королівства Суд вказує, що вимога Конвенції пункту 2 ст.10 про те, що обмеження здійснення свободи вираження поглядів, яке має бути встановлене законом, є рівнозначною вимозі, передбаченій у пункті 1 ст.5 про те, що будь-яке позбавлення свободи має бути законним. Суд наголошує: Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», у пункті 1 ст.5 зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке позбавлення свободи відповідає меті ст.5 і не є свавільним (п.54).

15. Враховуючи те, що мною по справі №501/3713/18 за скаргою ОСОБА_1 на ту ж саму постанову державного виконавця від 22.11.2018 року було висловлено юридичну позицію, яка наразі є незмінною, з метою виключення будь - якого сумніву в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної скарги з боку сторін чи інших осіб, що беруть участь у справі, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід.

Керуючись ст.ст.36, 37, 39, 40, 258, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву про самовідвід судді Петрюченко М.І. у цивільній справі №501/3697/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Чорноморського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови від 22 листопада 2018 року.

2. Справу передати до канцелярії Іллічівського міського суду для повторного автоматизованого розподілу відповідно до ст.14 ЦПК України.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

4. Повний текст ухвали складено 31 жовтня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко