ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року

м. Черкаси

справа №690/406/18

провадження № 22-ц/821/174/19
категорія: 310040000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Єльцова В.О.

суддів: Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Токар Ольга Михайлівна

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з ОСОБА_2 витрати, понесені на правову допомогу в сумі 7500 грн. 00 коп. та витрати понесені на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача та відповідача народилась спільна дочка ОСОБА_3.

Сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, але проживали однією сім'єю до 2014 року. В 2014 році стосунки між ними припинились і ОСОБА_2 залишив позивача та їхню спільну малолітню дочку. ОСОБА_3 була зареєстрована у органах РАЦС зі слів матері, в зв'язку з чим позивач отримувала соціальну допомогу, як матір одиначка. З часу припинення спільного проживання, відповідач звернувся до суду з позовом про встановлення його батьківства по відношенню до ОСОБА_3, та за рішенням суду його вимоги були задоволені. Позивач була вимушена повернути державі значну суму грошових коштів, які отримувала в якості соціальної допомоги і своїми діями ОСОБА_2 поставив її та їхню доньку у вкрай скрутне матеріальне становище, внаслідок чого позивач вимушена була поїхати на заробітки, залишивши малолітню дитину на опіку своєї матері.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 26.12.2014 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, 2012 року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказане рішення суду відповідач не виконував, та станом на 11.09.2018 мав заборгованість по сплаті аліментів в сумі 38300 грн. 00 коп.

В 2014 році ОСОБА_2 звернувся до виконавчого комітету Ватутінської міської ради з заявою про визначення йому днів та годин побачень з дочкою ОСОБА_3, та отримав рішення, відповідно до якого мав можливість бачитись з дочкою щотижня у середу та суботу з 16.00 год. до 19.00 год. в присутності позивача, але з дочкою зустрівся тільки 2 рази.

Таким чином, відповідач протягом п'яти років ухиляється від здійснення своїх батьківських обов'язків, не цікавиться потребами своєї доньки, не допомагає їй матеріально, не займається її духовним розвитком, не цікавиться станом здоров'я, харчуванням, навчанням, забезпеченням одягом, взуттям, навчальним приладдям, іграшками тощо.

Позивач взяла весь тягар по утриманню дитини на себе. Для повноцінного розвитку протягом 2017-2018 дівчинка відвідувала Ватутінську спеціалізовану школу І-ІІІ ступенів №1 по навчальному проекту «Інтелект України», є постійною ученицею Клубу дитячого дозвілля «Супер Дітки» м. Ватутіне, відвідує заняття з фортепіано в Ватутінській дитячій школі мистецтв. Крім того, позивач весь вільний час приділяє увагу доньці. Вони грають в розвиваючі ігри, навчаються читати, ходять на ігрові майданчики, та максимально відвідують всі дитячі заходи м. Ватутіне і, за можливості, їздять до інших міст задля всебічного розвитку світогляду дитини. Жодного разу батько дитини ні разом з позивачем, ні окремо з дитиною не провів час в її інтересах. Про успіхи доньки відповідач дізнався виключно з поданого позову, так як є повністю байдужим до дитини і виконувати свої батьківські обов'язки свідомо не бажає.

Позивач звернулася до виконавчого комітету Ватутінської міської ради про вирішення питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідача та комісія з питань захисту прав дитини, дослідивши всі обставини, прийшла до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки ОСОБА_3.

Позивач вважає, що за шість років відповідач не вклав у розвиток своєї дочки нічого, у всіх здобутках дочки немає його заслуги, а тому позивач і ставить питання про позбавлення його батьківських прав відносно їх дочки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 25.04.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про позбавлення батьківських прав задоволено повністю.

Позбавлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП:НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП:НОМЕР_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7500 грн. 00 коп., а всього 8204 (вісім тисяч двісті чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суд критично оцінює поведінку відповідача ОСОБА_2, який свідомо нехтує своїми батьківськими правами та обов'язками по відношенню до своєї неповнолітньої дитини. Заборгованість по сплаті аліментів ним була погашена тільки під час розгляду даного позову судом, після застосування до нього державним виконавцем всіх передбачених діючим законодавством санкцій, а не в добровільному порядку. Навіть під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 свідомо проігнорував своїми процесуальними правами та не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що позивач дійсно чинить йому перешкоди і він належним чином не має можливості виконувати свої батьківські обов'язки. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2019 року відповідач ОСОБА_2 подав до Апеляційного суду Черкаської області апеляційну скаргу, в якій просить рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 25 квітня 2019 року скасувати та повернути справу №690/406/18 Ватутінському міському суду на доопрацювання і винесення рішення, посилаючись на те, що факти, на підставі яких суд 1 інстанції прийшов до висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав є недоведеними та будуть спростовані його документальними доказами та свідченнями свідків.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення 1 інстанції не може бути правомірним так як на судому засіданні клопотання про допит свідків на предмет перешкоджання спілкуванню з дитиною, про прийняття до уваги квитанцій про сплату аліментів, повідомлень про повернення сплачених ОСОБА_2 аліментів, про покупку його дочці ОСОБА_3 побутових речей, іграшок, розважальних ігор, не були подані з вини його адвоката.

Зазначає, що перед останнім засіданням 25.01.2019 року в канцелярії суду він дізнався, що жодних клопотань на його захист по справі не подавалися адвокатом. Тоді він самостійно подав клопотання про допит свідків, які б могли підтвердити його намагання бачитися та спілкуватися з дочкою. Але подане ним клопотання судом 1 інстанції було задоволено частково, була долучена до справи лише довідка-розрахунок з ДВС м. Звенигородки про відсутність заборгованості по аліментам, в прийнятті і долучені до розгляду справи інших доказів було відмовлено так як представник позивачки відхилила ці клопотання, схиляючись на норми ЦПК України.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

04 червня 2019 року до апеляційного суду Черкаської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області про позбавлення батьківських прав.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Храпко В.Д., судді Гончар Н.І., Пономаренко В.В.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07 червня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2019 року апеляційну скаргу повторно залишено без руху.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» апеляційний суд Черкаської області ліквідова, утворено Черкаський апеляційний суд.

Відповідно до ч. 5 ст 31 ЦПК України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

26 липня 2019 року розпочав свою роботу Черкаський апеляційний суд, у зв'язку з чим йому була передана для розгляду вказана цивільна справа.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями через систему документообігу суду 06 серпня 2019 року визначено для розгляду суддю (суддю-доповідача) Черкаського апеляійного суду Єльцова В.О., членів колегії суддів: Бородійчук В.Г., Нерушак Л.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року цивільну справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 серпня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 25 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про її розгляд та з викликом сторін в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін в незареєстрованому шлюбі народилася дочка ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6).

В 2014 стосунки між ними припинились і ОСОБА_2 залишив позивача та їхню спільну малолітню дочку. ОСОБА_3 була зареєстрована у органах РАЦС зі слів матері, в зв'язку з чим позивач отримувала соціальну допомогу, як матір одиначка.

З часу припинення спільного проживання, відповідач дійсно звернувся до суду з позовом про встановлення його батьківства по відношенню до ОСОБА_3, та за рішенням суду його вимоги були задоволені. Позивач була вимушена повернути державі значну суму грошових коштів, які отримувала в якості соціальної допомоги і своїми діями ОСОБА_2 поставив її та їхню доньку у вкрай скрутне матеріальне становище, внаслідок чого позивач вимушена була поїхати на заробітки, залишивши малолітню дитину на опіку своєї матері.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 26.12.2014 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, 2012 року народження в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення суду відповідач не виконував, та станом на 11.09.2018 мав заборгованості по сплаті аліментів в сумі 38300 грн. 00 коп., що стверджується довідкою ДВС (а.с.23-25).

В 2014 році ОСОБА_2 звернувся до виконавчого комітету Ватутінської міської ради з заявою про визначення йому днів та годин побачень з ОСОБА_3 та отримав рішення №362 від 23.10.2014 (а.с.34), яким батько мав можливість бачитися з дитиною щотижня у середу та суботу з 16.00 год. до 19 год. в присутності матері. Однак таких побачень було два, що в судовому засіданні підтвердили свідки.

Як було встановлено в ході судового розгляду відповідач протягом п'яти років ухиляється від здійснення своїх батьківських обов'язків, не цікавиться потребами своєї доньки, не допомагає позивачу матеріально, не займається духовним розвитком дитини, не цікавиться станом здоров'я, харчуванням, навчанням, забезпеченням одягом, взуттям, навчальним приладдям, іграшками тощо.

Позивач взяла весь тягар по утриманню дитини на себе. Для повноцінного розвитку протягом 2017-2018 дівчинка відвідувала Ватутінську спеціалізовану школу І-ІІІ ступенів №1 по навчальному проекту «Інтелект України», що стверджується поясненнями вчителя ОСОБА_4 (а.с.12), є постійною ученицею Клубу дитячого дозвілля «Супер Дітки» м. Ватутіне, що стверджується поясненнями керівника клубу ОСОБА_5 (а.с.10), відвідує заняття з фортепіано в Ватутінській дитячій школі мистецтв, що стверджується довідкою (а.с.13).

Крім того, позивач весь вільний час приділяє увагу доньці. Вони грають в розвиваючі ігри, навчаються читати, ходять на ігрові майданчики, та максимально відвідують всі дитячі заходи м. Ватутіне і, за можливості, їздять до інших міст задля всебічного розвитку світогляду дитини. Жодного разу батько дитини ні разом з позивачем, ні окремо з дитиною не провів час в її інтересах.

Позивач звернулася до виконавчого комітету Ватутінської міської ради про вирішення питання доцільності позбавлення батьківських прав відповідача та комісія з питань захисту прав дитини, дослідивши всі обставини, прийшла до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки ОСОБА_3, що стверджується рішенням №264 від 20.09.2018 (а.с.41) та висновком органу опіки та піклування (а.с.42-43).

Позивач вважає, що за шість років відповідач не вклав у розвиток своєї дочки нічого, у всіх здобутках дочки немає його заслуги, а тому позивач і ставить питання про позбавлення його батьківських прав відносно їх дочки.

Позивач ОСОБА_6 має власне житло за адресою: АДРЕСА_3, що стверджується копією договору купівлі-продажу жилого будинку (а.с.38).

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 від 31.08.2018 (а.с.39) вбачається, що матеріально-побутові умови проживання малолітньої ОСОБА_3 задовільні, потреби дитини забезпечуються у повній мірі, ОСОБА_3 отримує належне виховання, догляд, харчування. Створено умови для навчальної діяльності та розвитку здібностей.

Як вбачається із довідки про склад сім'ї, виданої Ватутінським ВУЖКГ від 18.06.2018 (а.с. 40) до складу сім'ї ОСОБА_1 входить її дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців (а.с.44), витягу з реєстру платників єдиного податку (а.с.45) та довідки про доходи (а.с.46) вбачається, що ОСОБА_1 є приватним підприємцем, отримує стабільний дохід та сплачує податки. А тому взмозі матеріально утримувати себе та свою дочку.

Зазначені факти підтверджено в судовому засіданні висновком органу опіки та піклування від 20.09.2018 року №264 (а.с.42-43), відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3, мотивуючи своє рішення тим, що відповідач не виконує вимог чинного законодавства щодо рівності прав та обов'язків по вихованню та розвитку дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками по відношенню до неповнолітньої дочки.

З огляду на вище викладене, судом встановлено факт винної поведінки відповідача, тобто факт свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками, оскільки він не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, оскільки не бажає виконувати своїх батьківських обов'язків.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції не відповідає.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, суд 1 інстанції не врахував, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки, позивачем не надано.

Посилання у позовній заяві на наявність заборгованості у відповідача по сплаті аліментів колегією суддів не приймається, оскільки вона сама по собі не є тією виключною обставиною, яка може бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, заборгованість по аліментам була погашена ОСОБА_2 в період з вересня 2018 року по березень 2019 року шляхом перерахування відповідних коштів на депозитний рахунок Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Черкаській області (а.с. 107-109).

За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками, а також те, що батько дитини проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд 1 інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для позбавлення його батьківських прав.

Висновок органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 20 вересня 2018 року №264, згідно якого було визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, має рекомендаційний характер та не є обов'язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України).

З урахуванням наведеного, висновки суду 1 інстанції про те, що зазначені позивачем обставини свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків та є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно доньки є помилковими.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Крім того, у відповідності ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В зв'язку з тим, що за результатами розгляду апеляційною інстанцією скасовано ухвалене в справі судове рішення та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову, то понесені відповідачем судові витрати у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції покладаються на позивача.

Оскільки, при розгляді справи судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального права, а саме неправильне тлумачення закону, що призвело до невірних правових висновків у тих правовідносинах, що виникли між сторонами, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 25 квітня 2019 року усправі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області, про позбавлення батьківських прав, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1057 грн. 20 коп. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді