Дата документу 07.05.2019 Справа № 334/304/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 334/304/17 Головуючий у 1 інстанції: Козлова Н.Ю.
№ 22-ц/807/1600/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2019 року по справі за позовомОСОБА_3 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою стягнути з відповідача на його користь 79 986,28 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції послався на те, що у судові засідання, які були призначені на протязі 2017-2019 років позивач не зявлявся, будучи повідомленим належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с.20, 34, 41, 50, 54, 56, 64).

Як зазначив суд першої інстанції, з заявою про розгляд справи без участі до суду не звертався, натомість в матеріалах справи містяться довідки про неявку сторін у судове засідання без поважних причин (а.с.33, 39, 53).

Неявка в судове засідання позивача, судом першої інстанції була розцінена як зловживання процесуальними правами.

При цьому суд першої інстанції узагальнено зазначив, що позивач протягом років не зявлявся до суду, не зазначивши у які саме засідання він не зявився.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом закріплено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини п'ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, умовами залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання позивача є: повторна, тобто друга поспіль неявка позивача в судове засідання; повідомлення позивача про судове засідання належним чином; відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем про причини його неявки в судове засідання; від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи.

Справа була розглянута з залишенням позову без розгляду 13 лютого 2019 року.

До цієї дати справа призначалася до розгляду лише 5 вересня 2018 року та судове засідання не відбулося у звязку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті та справу призначено на 8 листопада 2018 року, але за матеріалами справи і в цей день справа не слухалася позаяк повноваження судді були припинені, а справа передана іншому судді лише 7 листопада 2018 року та одразу перепризначена на 13 лютого 2019 року.

За таких обставин вважати,що позивач двічі поспіль без поважних причин не зявлявся до суду підстав немає. Жодних відомостей про те, що позивач не зявлявся до суду у ті дати, коли справа не розглядалася з причин незалежних від нього, в справі немає.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки-повідомлення, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також грубим порушенням вимог статей ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції не вжив всі можливі та допустимі заходи щодо повідомлення позивача чим порушив його право знати про час і місце судових засідань, що є порушенням права на доступ до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Віктор Назаренко проти України" від 03 жовтня 2017 року та у справі "Лазаренко та інші проти України" від 27 червня 2017 року).

Враховуючи зазначене, оскаржувана ухвала про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2019 року у цій справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений 15 травня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков