Номер провадження: 22-ц/813/888/19
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Поплавської Д.П.,

представника ОСОБА_2 - адвоката Немерцалової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників гуртожитку «Заболотного-26А» про визнання права користування приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

07 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників гуртожитку (далі - ОСГ) «Заболотного-26А» про визнання права користування приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він з грудня 2001 року мешкає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , та вже протягом тривалого часу у житлових кімнатах гуртожитку НОМЕР_11, а також займає нежитлові підсобні приміщення НОМЕР_12, НОМЕР_13, несе необхідні обов`язки по сплаті послуг за користування житловою площею, комунальні послуги. Вищевказаний гуртожиток разом із інженерними спорудами перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Одеси. Балансоутримувачем гуртожитку за адресою, АДРЕСА_2 . є ОСГ «Заболотного-26А», на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради (далі - ОМР) від 24.09.2010 року.

У 2011 році позивач звернувся до ОМР з питання укладення договору найму житла у гуртожитку, та листом від 15.03.2011 року, вих.№1245, отримав письмові роз`яснення Юридичного департаменту ОМР про те, що ОСГ як балансоутримувач та надає послуги, у зв`язку з чим вправі укладати договори найму жилих приміщень.

Крім того, ОСОБА_2 також звернувся до ОСГ «Заболотного-26А» із проханням укласти із ним договір найму вищезазначених кімнат, але йому було в усній формі відмовлено та роз`яснено, що договір найму на думку відповідача укладається при заселенні у приміщення. Оскільки, позивач заселився у спірні приміщення і з ним у встановленому порядку укладено договір про надання послуг з утримання будинку гуртожитку та прибудинкової території, й фактично він користується приміщеннями відповідно до їх цільового призначення та виконує всі інші функції наймача, то на думку ОСГ «Заболотного 26-А» немає підстав для укладення письмового договору.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право користування наступними приміщеннями: житловими кімнатами гуртожитку № НОМЕР_1 площею 10,5 кв.м., № НОМЕР_2 площею 17,2 кв.м. - площею 17,8 кв.м., а також нежитловими підсобними приміщеннями НОМЕР_4 (кухня) площею 9,0 кв.м., НОМЕР_5 (коридор) площею 10,9 кв.м., НОМЕР_7 (ванна) та НОМЕР_8 (туалет) площею 3,3 та 1,5 кв.м., № НОМЕР_3 (кладова) площею 1,5 кв.м., в будинку гуртожитку АДРЕСА_2 .

Зобов`язано ОСГ «Заболотного-26А» укласти з ОСОБА_2 договір найму жилих та підсобних приміщень, а саме: договір найму на користування житловими кімнатами гуртожитку № НОМЕР_1 площею 10,5 кв.м., № НОМЕР_2 площею 17,2 кв.м. - площею 17,8 кв.м., а також нежитловими підсобними приміщеннями НОМЕР_4 (кухня) площею 9,0 кв.м., НОМЕР_5 (коридор) площею 10,9 кв.м , НОМЕР_7 (ванна) та НОМЕР_8 (туалет) площею 3,3 та 1,5 кв.м., № НОМЕР_3 (кладова) площею 1,5 кв.м., в будинку гуртожитку АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року, та постановлення нового - про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Проте, до суду апеляційної інстанції з`явились лише представники заявника апеляційної скарги і позивачки, інші особи до суду не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання (а.с.140-148), про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим апеляційний суд вирішив слухати справу за участю з`явившихся осіб і на підставі наявних у справі доказів.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, письмових пояснень на неї (а.с.48-51, 52-57), колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ОСОБА_2 з 27 грудня 2001 року мешкає у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , та вже протягом тривалого часу у житлових кімнатах гуртожитку НОМЕР_14 площею 10,5 кв.м., НОМЕР_11 площею 17,2 кв.м - площею 17,8 кв.м, атакож займає житлові підсобні приміщення № НОМЕР_4 (кухня) площею 9,0 кв.м, НОМЕР_5 (коридор) площею 10,9 кв.м., 32 (ванна) та НОМЕР_8 (туалет) площею 3,3 та 1,5 кв.м., № НОМЕР_3 (кладова) площею 1,5 кв.м., що підтверджується довідкою №1203 (а.с.5). Позивач несе необхідні обов`язки по сплаті послуг за користування житловою площею, комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.6-9).

Відповідно до рішення виконкому ОМР № 521 від 28.05.2009 р. гуртожиток, інженерні споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , було передано до комунальної власності м Одеси .

Гуртожиток АДРЕСА_2 разом із інженерними спорудами перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Одеси.

Територіальна громада в особі ОМР не ставила питання розірвання із позивачем відносин найму житла у гуртожитку, тому є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Проте погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2014 року ОМР було прийнято рішення №5587-VI «Про впорядкування займаних приміщень та затвердження заходів щодо реалізації житлових прав мешканців гуртожитку (на приватизацію) за адресою: АДРЕСА_2 за зверненнями громадянки ОСОБА_1 ». Згідно із змістом даного рішення за ОСОБА_1 було визнано право користування трьома житловими кімнатами АДРЕСА_3, НОМЕР_14 та НОМЕР_2, допоміжними приміщеннями: кухнею № НОМЕР_4 , коридором № НОМЕР_5 , підсобними приміщеннями № НОМЕР_3 , верандою № НОМЕР_6 , ванною № НОМЕР_7 , туалетом № НОМЕР_8 а також приміщеннями № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 , які дозволено використовувати як допоміжні приміщення (кухню та санвузол) з внесенням відповідних змін до технічного паспорту будинку. Доручено Суворовській районні адміністрації укласти договір найму з ОСОБА_3 на вказані приміщення, а ОСГ «Заболотного-26А» на підставі договору найму укласти з ОСОБА_1 договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у разі звернення ОСОБА_1 оформити та видати заявниці необхідні документи щодо приватизації вказаних приміщень (а.с. 33).

На виконання вищевказаного рішення ОМР №5587-VI 15 грудня 2014 року Суворовська районна адміністрація ОМР уклала договір найму житла з ОСОБА_1 про надання їй та членам її сім`ї у безпідставне користування житловими приміщеннями, а саме кімнати АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 (а.с.34).

Проте, при ухваленні оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції не було враховано, що ще до ухвалення рішення - 04 листопада 2014 року, ці спірні житлові і нежитлові приміщення 29 жовтня 2014 року були надані в користування ОСОБА_1 за рішенням ОМР №5587-VI, яке є чиним до теперішнього часу.

Крім того, постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.03.2016 року по справі №523/2647/15-а, було відмолено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОМР ради, третя особа - ОСГ «Заболотного 26А», ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення ОМР №5587-VI від 29.10.2014 року «Про впорядкування займаних приміщень та затвердження заходів щодо реалізації житлових прав мешканців гуртожитку (на приватизацію) за адресою: АДРЕСА_2 » (а.с. 35-36).

При цьому у вищевказаній постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 10.03.2016 року зазначено, що договір найму житла в будинку гуртожитку по АДРЕСА_2 від 14.11.2014 року не підтверджує права ОСОБА_2 на користування житловими приміщеннями, оскільки договір був укладений з ОСГ «Заболотного 26А», який не є власником будинку, та не був наділений повноваженнями ОМР на укладання договору.

Згідно ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладання та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, оскільки вказаним судовим рішенням по №523/2647/15-а встановлено, що ОСОБА_2 не отримував від ОМР права на користування вищезазначеними приміщеннями, крім того, він не надав доказів, що мав право на зайняття приміщень, вказані обставини вважаються встановленими і не підлягають доказуванню.

Крім того, у відповідності до ст. 327 ЦК України управління майном, що перебуває в комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землі, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частка в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об`єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об`єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

В свою чергу, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на території Суворовського району міста Одеси, де знаходиться ОСГ «Заболотного-26А, виконавчим органом ОМР є саме Суворовська районна адміністрація, яка створюється ОМР з метою реалізації функцій місцевого самоврядування згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що ОСГ «Заболотного-26А» не наділено повноваженнями укладати договори найму у вказаному гуртожитку з його мешканцями або з іншими особами.

Посилання ОСОБА_2 та його представника на п. 14 Статуту ОСГ «Заболотного-26А», згідно якого на їх думку за ОСГ «Заболотного-26-А закріплено право укладати договори найму мешканцями гуртожитку, є безпідставними, так як у відповідності до вказаного п. 14 Статуту ОСГ «Заболотного-26А» передбачено лише укладення договорів з мешканцями гуртожитку щодо житлово-комунальних послуг, у тому числі договорів комісії, доручення, оренди (найму) щодо виконання окремих функцій (повноважень) від імені мешканців гуртожитку (а.с.70).

Тобто мова йде про делегування функцій ОСГ «Заболотного-26А» лише стосовно житлово-комунальних послуг і договорів від імені мешканців гуртожитку, і жодним чином не йде мова про делегування функцій ОСГ «Заболотного-26А» щодо укладення договорів найму житла з громадянами, оскільки ці функції належать виключно виконавчому органу ОМР на відповідній території, яким у даному випадку є Суворовська районна адміністрація.

З огляду на викладене, безпідставним є посилання ОСОБА_2 та його представника адвоката Немерцалової С.В. на те, що в 2011 році позивач звертався до ОМР з питання укладення договору найму житла у гуртожитку, та листом від 15.03.2011 року вих.№1245 отримав письмові роз`яснення Юридичного департаменту ОМР про те, що ОСГ як балансоутримувач та надавач послуг вправі укладати договори найму жилих приміщень (а.с.12), оскільки ОСГ «Заболотного-26А» такими повноважен нями не наділений.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 рокускасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників гуртожитку «Заболотного-26А» про визнання права користування приміщенням та зобов`язання вчинити певні діївідмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.10.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра