Постанова

Іменем України

15 квітня2019 року

м. Київ

справа № 709/1871/16-ц

провадження № 61-31150св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Силікат-1»,,

відповідачі: ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелена Нива 2013»,

третя особа - державний реєстратор Чорнобаївської районної державної адміністрації,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена Нива 2013» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року у складі судді Калашника С. І. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року у складі колегії суддів: Храпка В. Д., Вініченка Б. Б., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Силікат-1» (далі - ТОВ «Силікат-1») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена Нива 2013» (далі - ТОВ «Зелена Нива 2013»), державного реєстратора Чорнобаївської районної державної адміністрації Черкаської області (далі - державний реєстратор) про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди та визнання поновленим договору оренди землі.

Позовна заява мотивована тим, що 11 березня 2004 року між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,46 га, строком на 10 років, який зареєстровано у Чорнобаївському районному відділенні Черкаської філії Центру Державного земельного кадастру 01 квітня 2004 року. Позивач скористався своїм переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк та 20 листопада 2012 року уклав із ОСОБА_4 угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі, продовживши його дію ще на 10 років. Проте державна реєстрація угоди про внесення змін не відбулася, так як 29 червня 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Зелена Нива 2013» було укладено договір оренди тієї ж земельної ділянки, який 19 лютого 2014 року було зареєстровано Чорнобаївським районним управлінням юстиції Черкаської області.

ТОВ «Силікат-1» продовжувало користуватися спірною земельною ділянкою і після закінчення строку дії договору як добросовісний орендар, 20 листопада 2012 року уклало з відповідачем додаткову угоду, протягом одного місяця після закінчення строку дії цього договору орендодавець не звертався до позивача з листом із запереченнями щодо поновлення цього договору. Позивач вважає, що договір оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Зелена Нива 2013» до закінчення попереднього договору оренди землі, порушує його переважне право на поновлення договору оренди землі, а, відтак, не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки укладений договір оренди землі між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_4, було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».

На підставі вищевикладеного, уточнивши позовні вимоги, ТОВ «Силікат-1» просило визнати недійсним договір оренди землі, укладений 29 червня 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Зелена Нива 2013»; скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень за ТОВ «Зелена Нива 2013» на земельну ділянку від 19 лютого 2014 року та визнати поновленим договір оренди землі від 11 березня 2004 року, укладений між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_4, зареєстрований у Чорнобаївському районному відділі Черкаської філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» у 2004 році на той самий строк і тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 29 червня 2013 року між ТОВ «Зелена Нива 2013» та ОСОБА_4

Скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції від 19 лютого 2014 року щодо реєстрації договору оренди укладеного 29 червня 2013 року між та ОСОБА_4 і ТОВ «Зелена Нива 2013».

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спірний договір оренди землі та його державна реєстрація порушують переважне право позивача, як орендаря, на продовження строків оренди земельної ділянки.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 23 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вважав, що суд всебічно та повно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У квітні 2017 року ТОВ «Зелена Нива 2013» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що реєстрація договорів оренди землі до моменту набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проводилась відповідними виконавчими комітетами, а договір оренди землі, укладений між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_4, було зареєстровано 01 квітня 2004 року у Чорнобаївському районному відділі Черкаської регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру». У пункті 1 частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Тому у ТОВ «Силікат-1» право оренди було оформлено неналежним чином. Також, орендар не скористався своїм переважним правом в установлений статтею 33 Закону України «Про оренду землі» термін укласти договір на новий строк.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Силікат-1» просило відхилити касаційну скаргу, посилаючись на те, що вона є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не спростовує висновків судів першої й апеляційної інстанцій, а фактично зводиться до переоцінки доказів, яким суди надали належну оцінку.

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_4 зазначав, що договір оренди землі, укладений між ним і ТОВ «Зелена Нива 2013», є неправильним. Це товариство не виконує своїх обов'язків, а ТОВ «Силікат-1» першим уклало з ним договір оренди землі та вчасно сплачує орендну плату.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 2,46 га, яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю.

11 березня 2004 року між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого відповідач передав в оренду позивачу спірну земельну ділянку строком на 10 років.

Згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки від 11 березня 2004 року ОСОБА_4 передав, а ТОВ «Силікат-1» прийняло земельну ділянку за договором оренди земельної ділянки. 01 квітня 2004 року зазначений договір було зареєстровано Чорнобаївським районним відділом Черкаської регіональної філії Центр державного земельного кадастру у Книзі державної реєстрації договорів оренди.

20 листопада 2012 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Силікат-1» було укладено угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі, згідно з пунктом 8 якої договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

В період дії вказаного вище договору оренди земельної ділянки 29 червня 2013 року ОСОБА_4 як орендодавець уклав договір оренди цієї ж земельної ділянки з іншою юридичною особою - ТОВ «Зелена Нива 2013», який було зареєстровано 19 лютого 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Чорнобаївського РУЮ.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини п'ятої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухомість майна, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Статтею 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до частин першої-третьої, п'ятої, шостої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Згідно з частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, суди попередніх інстанцій, встановивши, що 20 листопада 2012 року ТОВ «Силікат-1», користуючись переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк, уклало із ОСОБА_4 угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі, згідно з якою строк дії договору оренди земельної ділянки від 11 березня 2004 року продовжено на 10 років. Оскільки, одна й та ж сама земельна ділянка не може бути об'єктом оренди двох договорів, укладених з різними орендарями, тому суди дійшли обґрунтованих висновків про наявність підстав для визнання оспорюваного договору оренди землі, укладеного 29 червня 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Зелена Нива 2013», недійсним, оскільки він укладений у період дії попереднього договору.

Доводи касаційної скарги ТОВ «Зелена Нива 2013» про те, що ні договір оренди земельної ділянки від 11 березня 2004 року, ні укладена 20 листопада 2012 року між ТОВ «Силікат-1» та ОСОБА_4 угода про внесення змін до цього договору не були належним чином зареєстровані відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому строк дії договору закінчився 31 грудня 2013 року, не заслуговують на увагу, оскільки на час державної реєстрації договору оренди землі з ТОВ «Силікат-1» (01 квітня 2004 року) діяв Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02 липня 2003 року № 174, за яким така реєстрація здійснювалася структурними підрозділами центру державного земельного кадастру при Держкомземі України, яким і була проведена державна реєстрація договору. На час укладення угоди про внесення змін до договору (20 листопада 2012 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» (зі змінами), яка наділяла відповідними повноваженнями територіальні органи Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена Нива 2013» залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С.Висоцька

В. В.Пророк