Справа № 454/940/18 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/811/91/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

11.04.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 19.09.1992 року у Виконавчому комітеті Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що внаслідок постійних сімейних конфліктів спільне проживання з відповідачем стало неможливим. Сім'я розпалась, оскільки припинились між ними почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Спільного господарства сторони не ведуть, не мають спільного бюджету та не підтримують подружніх відносин, примирення між ними вважає неможливим.

Оскаржуваним рішенням суду шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який зареєстрований 19.09.1992 року у Виконавчому комітеті Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №39, розірвано.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що ОСОБА_3 не звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу та про наявність оскаржуваного рішення йому нічого невідомо, а таку заяву від його імені подала до суду його співмешканка. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, які б свідчили про припинення між сторонами шлюбних правовідносин, окремого проживання, припинення ведення спільного господарства та відсутність спільного побуту. Також вважає, що ухвалене рішення є передчасним, оскільки підстави для розірвання шлюбу відсутні.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У засідання колегії суддів позивач ОСОБА_3 проти скарги заперечив та пояснив, що він особисто підписував позовну заяву про розірвання шлюбу та дійсно має намір розірвати шлюб. Обставини, наведені в апеляційній скарзі його дружиною ОСОБА_2, є надуманими.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, хоч належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України та роз'ясненнями, викладеними в п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано 19.09.1992 року у Виконавчому комітеті Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, про що зроблено актовий запис № 39(повторне свідоцтво про шлюб НОМЕР_1).

Встановлено, що тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 не звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відповідачем не надано, судом не здобуто та спростовано позивачем в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності волевиявлення позивача на розірвання шлюбу спростовуються матеріалами справи, зокрема заявою ОСОБА_3 від 08.06.2018 року про розгляд справи судом без його участі, в якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15.04.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.