КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року місто Київ.

Справа 761/7097/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12313/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів Заришняк Г.М., Рубан С.М.

секретар Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року (у складі судді Фролової І.В. повний текст судового рішення складено 24 червня 2019 року )

в справі за позовом ОСОБА_2 до Комерційного комунального унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» про стягнення пені за нецільове використання коштів довірителя,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києваз позовом, в якому просив стягнути з Комерційного комунального унітарного підприємства «Фінансова компанія «Житло-інвест» на свою користь грошові кошти у розмірі 190 668,25 грн. в якості пені за нецільове використання грошових коштів довірителя.

Обгрунтовував позовні вимоги тим, що 04 березня 2010 року між ОСОБА_2 , Комерційним комунальним унітарним підприємством «Фінансова компанія «Житло-інвест» та ВАТ КБ «Надра» укладено Договір №КНТР-000159/кв про участь у фонді фінансування будівництва, за умовами якого передбачено участь ОСОБА_2 у ФФБ житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якості Довірителя цього ФФБ. Запланований строк введення житлового будинку в експлуатацію - грудень 2010 року, проте наразі житловий будинок в експлуатацію не введений, при цьому, за відсутності відповідного рішення суду про заміну Управителя ФФБ, без достатніх правових підстав залучив грошові кошти позивача та використовує їх не за цільовим призначенням, що стало передумовою для звернення позивача до суду із вказаним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись таким рішенням, 01.08.2019 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу (а.с. 110) в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржник посилається на неправильне встановлення судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправльне визначення правовідносин між позивачем та відповідачем, та не враховано вимоги ст. 23 ЗУ «Про фінансово -кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що дієздатність сторін відповідно до «Договору № 69/А-22 від 02 березня 2010 року» відповідачем по справі недоведена, тому у даній справі невірно встановлено дієздатність відповідача та Забудовника (ТОВ «Алекс Буд» на укладання вищезазначеного договору.

Вказує, що дговір про заміну ФФБ, який зазначений відповідачем в якості правової підстави Правил ФФБ , які в свою чергу, виступають у відповідача правовою підставою Договору №КНТР-000159/кв. від 04 березня 2019 року.

Зазначає, про відсутність у забудовника провосуб`єктності як забудовника житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі та надано строк учасникам справи для подачі ними відзиву на апеляційну скаргу.

23 серпня 2019 року до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від КП «ФК «Житло-Інвест», в якому зазначено, що апеляційна скарга не містить фактичних даних, які б спростовували наведені в опорюваному рішенні обставини, що мають істотне значення для вказаної справи. Просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року - без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення скарги заперечував.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За умовами ч. 2 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Як встановлено судом, 04 березня 2010 року між ОСОБА_2 та Комерційним комунальним унітарним підприємством «Фінансова компанія «Житло-інвест» укладено Договір №КНТР-000159/кв про участь у фонді фінансування будівництва.

Згідно п. 1.1 Договору №КНТР-000159/кв. від 04 березня 2010 року встановлено, що за цим Договором Довіритель, на підставі повного визнання ним Правил фонду фінансування будівництва (виду А) житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 у Подільському районі м. Києва , затверджених уповноваженим органом Фінансової компанії (наказ №9 від 02 березня 2010 року) дає згоду на участь у фонді фінансування будівництва, бере на себе зобов`язання виконувати Правила ФФБ, передає Фінансовій компанії в управління грошові кошти з метою отримання у власність об`єкта інвестування та встановлює обмеження щодо окремих дій Фінансової компанії з управління цими коштами, а Фінансова компанія зобов`язується здійснити за винагороду управління залученими коштами в інтересах Довірителя за винагороду, на умовах, визначених Правилами ФФБ та цим Договором.

В свою чергу, пункт 1.1 Правил фонду фінансування будівництва (виду А) «Житлового будинку з вбудовано- прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом, на АДРЕСА_1 у Подільському районі м.Києва » встановлює, що ці правила Фонду фінансування будівництва розроблені комунальним комерційним унітарним підприємством «Фінансова компанія «Житло-інвест» Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) на підставі Договору про заміну управителя ФФБ від 25 лютого 2010 року, укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», ККУП «Фінансова компанія «житло-інвест» Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції,виходив з того, що у матеріалах судової справи відсутній документ щодо передачі відповідачу коштів, а також відсутній документ про зобов`язання первинного управителя ТОВ «ІНВЕСТ ТАУН» перерахувати кошти за договором №54/105 від 25 лютого 2008 року на рахунок ФФБ, на якому обліковуються кошти довірителів, учасників фонду фінансування будівництва житла виду(А) управителем якого є ККУП «Фінансова компанія «Житло-інвест» за адресою: проспект Правди, 80-82 у Подільському районі м. Києва.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем нецільового використання коштів, які були інвестовані позивачем в будівництвом житла.

Дослідивши наявні в справі докази, колегія суддів встановила, що вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними. а висновок суду про недоведеність позивачем вини відповідача та нецільового використання коштів позивача відповідає цим обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що дієздатність сторін відповідно до «Договору № 69/А-22 від 02 березня 2010 року» відповідачем по справі недоведена, спростовується наступним.

02.03.2010 року між ТОВ «Інвест Таун», ТОВ «Алекс Буд» -Забудовник та відповідачем було укладено Договір про внесення змін до договору № 05 від 18 травня 2006 року про організацію спорудження житлового будинку з прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1,яким Договір № 05 від 18 травня 2006 року було викладено у новій редакції як Договір № 69/А-22 від 02 березня 2010 про організацію спорудження об`єкта будівництва з прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 на підставі якого відбулася заміна первісного Управителя - з ТОВ «Інвест Таун» на нового Управителя - Відповідача. ((а.с. 62)

п. 1.1. Договору № 69/А-22 від 02 березня 2010 року Відповідач замовив Забудовника, а останній зобов`язався організувати спорудження та завершити будівництво об`єкта з використанням отриманих Фінансовою компанією в управління коштів, своєчасно ввести його в експлуатацію та передати об`єкти інвестування у власність довірителям ФФБ в порядку та на умовах визначених Правилами ФФБ та цим договором. Забудовник організовує спорудження об`єкта будівництва у відповідності до проектно-кошторисної документації та висновку Київдержекспертизи у встановлені строки та належної якості. Причому організація спорудження об`єкта будівництва здійснюється незалежно від кількості залучених коштів Управителем. (а.с. 62)

Статтею 14 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», урегульовано порядок укладання договору про участь у ФФБ.

Правила ФФБ є доступною публічною формою ознайомлення фізичних та юридичних осіб, система норм, затверджена та оприлюднена управителем цього фонду, якої мають дотримуватись всі суб`єкти фінансово-кредитних механізмів будівництва житла для досягнення мети управління майном, визначеної установником управління, що повинні відповідати вимогам цього Закону (абзац восьмий статті 2), вони є у вільному доступі для ознайомлення громадян при виборі об`єкта інвестування з метою укладання договору про участь у ФФБ. Вибір об`єкта інвестування та укладений договір про участь у ФФБ є самостійним волевиявленням.

Згідно ч.2 ст.12 взаємовідносини по договорах про участь у фонді фінансування будівництва житла (виду А) регулюються Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю». Правила ФФБ, визначають вид ФФБ, процедуру створення ФФБ, порядок організації взаємовідносин Забудовника, Управителя та Довірителя, порядок встановлення управління майном, умови, особливості та обмеження здійснення управління майном, напрями та порядок використання залучених коштів, порядок участі у фонді та відмови від участі в ньому, типи вимірних одиниць об`єкта інвестування, порядок та умови закріплення об`єкта інвестування за довірителями, розмір винагороди Управителя, відповідальність Управителя і Забудовника за невиконання прийнятих на себе зобов`язань.

У відповідності до ч. 4 ст.18 Закону передбачено, що у разі порушення Забудовником строків спорудження об`єкта будівництва або у разі неналежного виконання Управителем своїх зобов`язань передбачених ч.1 цієї статті, Довіритель має право вимагати від Управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель має виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до ст.20 цього Закону (після наступної реалізації) з рахунку ФФБ, довіритель не сплачує управителю винагороду.

Відповідно п. 1.1 передбачено, що за цим договором Довіритель дає згоду на участь у ФФБ, бере на себе зобов`язання виконувати Правила ФФБ, передає кошти Управителю в довірче управління з метою отримання у власність об`єкт інвестування та встановлює обмеження щодо окремих дій Управителя з управління коштами, а управитель (Фінансова компанія) зобов`язана здійснити управління залученими коштами за винагороду в інтересах довірителя на умовах визначених Правилами ФФБ та договором.

Таким чином, правовідносини між Відповідачем та Забудовником виникли на підставі Договору № 69/А-22 від 02 березня 2010 року, як того вимагають норми Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю».

Доводи скаржника стосовно відсутності у забудовника провосуб' єктності як забудовника житлового будинку по проспекту Правди 80-82 у Подільському районі м. Києва , через відсутність доказів про відведення землі для будівництва, колегія суддів не приймає з огляду на те, що в позовній заяві позивач на ці підстави не посилався. Суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає рішення лише в межах заявлених вимог. В суді апеляційної інстанції не розглядаються підстави позову, які не були заявлені в позовній заяві.

Посилання позивача на безпідставну відмову у стягненні пені, колегія суддів не приймає. виходячи з наступного.

Положеннями п.5.2 Договору КНТР-000159/кв. від 04.03.2010 року передбачено, що у разі використання Фінансовою компанією коштів, переданих Довірителем в управління, не за цільовим призначенням, Фінансова компанія сплачує Довірителю пеню в розмірі 0,1% від суми коштів, використаних не за призначенням, за кожен день прострочення.

При цьому, п.1.8 вищевказаного Договору передбачено зобов`язання позивача перерахувати кошти відповідно до поточної ціни вимірної одиниці об`єкту інвестування, які визначаються Забудовником (п.п.1.6 п.1) на рахунок ФФБ.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що позивач не заперечує, що кошти, які він профінансував у будівництво, частково використані забудовником при будівництві будинку, який на даний час не прийнято в експлуатацію та не добудовано.

Також позивач не заперечує, що під час перерахування ним коштів, управителем була інша юридична особа.

Доводи позовної заяви позивача зводяться до того, що відповідач неправомірно без рішення суду , в порушення вимог закону вважає себе новим управителем ФФБ, а відповідно використовує кошти позивача не за цільовим призначенням, не належно виконує свої обов`язки, оскільки будівництво не ведеться, всі строки передачі житла позивачу порушені.

Слід зазначити, що позивач не заперечує, свого підпису на договорі, в якому він давав згоду на заміну управителя на відповідача. Крім того судом встановлено, що відповідач не є правонаступником прав та обов`язків попереднього управителя, а є новим управителем ФФБ.

Доводи позивача про те, що без спеціального рішення суду відповідач не набув повноважень управителя ФФБ, колегія суддів не приймає з огляду на те, що наявність у відповідача повноважень управителя вже була встановлена під час вирішення аналогічного спору позивача до відповідача про стягнення пені за інший період за нецільове використання коштів.

Так під час розгляду, іншої цивільної справи між тими ж сторонами про стягнення неустойки за інший період - справа № 22-ц/796/1279/2018, апеляційним судом в постанові від 08 лютого 2018 року встановлено: " що ККУП «Фінансова компанія «Житло-інвест» є управителем ФФБ житлового будинку за вказаною адресою, а забудовником об`єкту будівництва виступає ТОВ «Алекс Буд», взаємовідносин між сторонами врегульовано договором про внесення змін до договору №05 від 18.05.2006 року про організацію спорудження житлового будинку з прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом,розташованого на земельній ділянці за адресою:м.Київ,проспект Правди,80-82,який укладено між ТОВ «Інвест Таун»,ТОВ «Алекс БУД» та ККУП «Фінансова компанія «Житло-Інвест» Договір №69/А-22 від 02.03.2010р., про організацію спорудження об`єкту будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом на проспекті Правди,80-82 у Подільському районі м. Києва» .

Позивач, як на підставу для задоволення позову в частині стягнення з відповідача пені за нецільове використання грошових коштів, посилається на те, що відповідач, не набувши правового статусу управителя ФФБ по будівництву житлового будинку на проспекті Правди,80-82,у Подільському районі,міста Києва , протиправно залучив до ФФБ по будівництву житлового будинку за вказаною адресою грошові кошти позивача, що були передані ним в управління.

Суд встановив та виходив з того,що, позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували передачу грошових коштів відповідачу, а також виконання зобов`язань по Договору щодо перерахування коштів на рахунок фонду, та не спростував довідки про розрахунки по об`єкту будівництва на проспекті Правди,80-82,у Подільському районі,міста Києва між ТОВ «Інвест Таун» та ТОВ «Апекс Буд» від 02.03.2017 року, які підтверджують,що кошти, які сплачував позивач, обліковуються у забудовника ТОВ «Апекс Буд» та не були передані відповідачу в управління.

Аргумент апеляційної скарги про те, що відповідач ніколи не набував правового статусу Управителя по будівництву житлового будинку на проспекті Правди,80-82,у Подільському районі,міста Києва спростовується договором від 02 березня 2010 року про внесення змін до договору №05 від 18.05.2006 року про організацію спорудження житлового будинку з прибудинковими приміщеннями та підземним паркінгом, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1,який був укладений між ТОВ «Інвест Таун»,ТОВ «Алекс Буд» та ККУП «Фінансова компанія «Житлоінвест». Відповідно до п.1.1,1.2 якого, Фінансова компанія - Комунальне комерційне унітарне підприємство «Фінансова компанія «Житло-інвест» Головного управління житлового забезпечення органу Київради (Київської міської державної адміністрації ) замовляє забудовнику-Товариству з обмеженою відповідальністю «Алекс Буд»,а Забудовник зобов`язується організувати спорудження та завершити будівництво об`єкта з використанням отриманих Фінансовою компанією в управління коштів,своєчасно ввести його в експлуатацію та передати об`єктом інвестування у власність Довірителям ФФБ,в порядку та на умовах,визначених правилами ФФБ та цим договором. Фінансова компанія зобов`язується здійснити фінансування об`єкта будівництва за рахунок коштів Довірителів,залучених на підставі договорів про участь у ФФБ та відповідно до Правил фонду фінансування будівництва (виду А) житлового будинку з прибудинковими приміщеннями та підземним паркінгом, на АДРЕСА_1 у Подільському районі м. Києва ,затверджених наказом Фінансової компан6ії від 02 березня 2010 року №9.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу на договір доручення №69/а-Д-22-Д від 04 березня 2010 року ,що укладений між Довірителем-Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекс-Буд» та Повіреним-Комунальним комерційним унітарним підприємством «Фінансова компанія підприємство «Житло-інвест», в п.1.2 якого зазначено,що Повірений є Управителем Фонду фінансування будівництва виду А(ФФБ) житлового будинку з прибудинковими приміщеннями та підземним паркінгом, на проспекті Правди,80-82 у Подільському районі м. Києва .

Вказані договори не визнані в установленому порядку недійсними і суд першої інстанції правильно прийшов до висновку,що відповідач є Управителем Фонду фінансування будинку з прибудинковими приміщеннями та підземним паркінгом, на АДРЕСА_1 у Подільському районі м. Києва ."

З огляду на те, що обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили під час розгляду іншої цивільної справи, між тими сторонами не доказуються, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач правомірно набув статусу управителя, при цьому на таку заміну надана згода позивача у письмовій формі, відповідно відсутні підстави вважати, що останній не має прав управляти грошовими коштами інвесторів, та іншим майном та виконувати інші обов`язки визначені законом.

Доводи позивача ґрунтуються на його власних припущеннях і не містять жодних посилань на не виконання відповідачем його обов`язків, визначених договором чи Законом, також є недоведеним, що відповідач отримував кошти інвестовані позивачем та не використав їх за цільовим призначенням, а також не виконав інших своїх обов`язків, що як наслідок стало причиною не завершення будівництва.

У зв`язку з зазначеним є безпідставними доводи апеляційної скарги про не визначення судом першої інстанції характеру правовідносин,які виникли між сторонами та не надання правової оцінки відповідальності сторін за порушення умов договору.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростували висновок суду про недоведеність позовних вимог щодо нецільового використання коштів відповідачем, як і не надано документів, у яких би було зафіксовано передачу грошових коштів відповідачу.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують та є фактично повторенням доводів позовної заяви, яким суд у своєму рішенні дав належну правову оцінку

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відсутні підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

Керуючись ст. ст.367-368, 374,375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2019 року.

Головуючий

Судді