КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №757/10816/19-ц

31 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Писаренка Андрія Миколайовича на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Матійчук Г.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про визнання правочину недійсними, скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», державногореєстратора- приватного нотаріусаКиївського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про визнання правочину недійсними, скасування рішення.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано їй строк для усунення недоліків заяви.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про визнання правочину недійсними, скасування рішення визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 19 червня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Писаренко Андрій Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що така ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права. Вказав, що він та його довіритель - позивачка ОСОБА_1 не отримували ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року про залишення позову без руху, а тому не могли виконати її вимоги. Звертав увагу на те, що ухвала Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року про залишення позову без руху була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 11 червня 2019 року, тобто майже через місяць після повернення позовної заяви. Отже, позбавивши позивачку права на усунення недоліків через неотримання нею відповідної ухвали, суд, в подальшому, безпідставно повернув її позовну заяву, позбавивши таким чином права на судовий розгляд її справи.

У відповідності до вимог статті 353, 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові), що є об`єктом апеляційного оскарження, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», державного реєстратора - приватногонотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., про визнання правочину недійсними, скасування рішення.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що адвокатом Писаренко А.М. не надано доказів на представництво інтересів позивача ОСОБА_1 , не дотримано вимог пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, а також не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору. На підставі зазначеного, судом було запропоновано усунути вказані в ухвалі недоліки шляхом подання до суду нової позовної заяви, з урахуванням викладених вимог до неї та сплати судового збору та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення позивачу копії даної ухвали суду.

Визнаючи неподаною та, повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що протягом наданого строку недоліки позовної заяви представником позивача не усунуті.

Разом з тим, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

У частинах першій-третій статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що для виконання вимог ухвали Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, копію вказаної ухвали було направлено судом першої інстанції на ім`я представника позивача адвоката Писаренка Андрія Миколайовича рекомендованим листом, за зазначеною в позовній заяві адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене поштове відправлення повернулось 01 квітня 2019 року на адресу суду без вручення, з відміткою поштового відділення зв`язку: «за закінченням строку зберігання». (а.с.8)

Після повернення поштового відправлення без вручення повторно копію ухвали про залишення позовної заяви без руху ні позивачці, ні її представнику суд першої інстанції не направляв, а тому копія вказаної ухвали суду позивачці та її представнику до відома та виконання вручена не була.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року про залишення позовної заяви без руху була надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 08.06.2019 року та оприлюднена в йому лише 11.06.2019 року, тобто після постановлення оскаржуваної ухвали Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року про повернення позовної заяви у зв`язку з не усуненням недоліків, є обгрунтованими.

Відсутність у матеріалах справи доказів вручення позивачці чи її представнику копії ухвали Печерського районного суду міста Києва від 04 березня 2019 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, а також надіслання цієї ухвали дор Єдиного державного реєстру судових рішення 08.06.2019 року та оприлюднена в йому лише 11.06.2019 року, свідчить про необізнаність позивачки та її представника з ухвалою про залишення позовної заяви без руху та про неможливість виконання її вимог у визначений судом першої інстанції строк .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не вчинив усіх можливих та необхідних дій, передбачених нормами ЦПК України, для вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачці та її представнику.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 через невиконання представником позивачки вимог ухвали Печерського районного суду м.Києва від 04 березня 2019 року, не може вважатись законною та обґрунтованою, районний суд безпідставно повернув позовну заяву особі, яка її подала, чим фактично позбавив права на доступ до правосуддя, а судові процедури повинні бути справедливими для усіх учасників процесу, ніхто безпідставно не може бути позбавлений права на доступ до суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви є безпідставною та перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 адвоката Писаренка Андрія Миколайовича підлягає задоволенню, а ухвала Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року про повернення позовної заяви - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Писаренка Андрія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15 травня 2019 року про повернення позовної заяви скасувати, справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., про визнання правочину недійсними, скасування рішеннянаправити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: