Дата документу 30.10.2019 Справа № 316/1530/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 316/1530/17 Головуючий у 1 інстанції: Бульба О.М.
№ 22-ц/807/2574/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі адвоката Камисова Андрія Яковича на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Камисов Андрій Якович до ОСОБА_2 , в інтересах якого на підставі договору діє ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 в особі адвоката Камисова А.Я. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в інтересах якого на підставі договору діє ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що постійно спільно проживають в одній квартирі за відсутності поділу між ними майна, ведуть спільне господарство, при наявності розірваного шлюбу, сплачує витрати з ЖКГ, зокрема, за користування електричною енергією за всіх хто проживає з нею у квартирі, а також при тому, що обидва працюють на ВП Запорізька АЕС, заявник отримує заробітну плату у два рази більшому ніж вона. Крім того, забезпечує сина ОСОБА_4 всім необхідним для належного його розвитку та освіти.

04.09.2017 р. Енергодарським міським судом було видано судовий наказ, яким призначено стягнення з ОСОБА_1 (позивача по даній справі) на користь ОСОБА_2 (відповідача по даній справі) аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від усього заробітку (доходу) платника аліментів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віну до досягнення дитиною повноліття, який набрав законної сили з моменту винесення та скасуванню не підлягає.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, зменшити розмір утримуваних з неї аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу до 0,01 гривні щомісячно.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі адвоката Камисова А.Я. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.11), який на час розгляду справи судом розірвано рішенням Енергодарського міського суду. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

04.09.2017 р. Енергодарським міським судом було видано судовий наказ, яким призначено стягнення з ОСОБА_1 (позивача по даній справі) на користь ОСОБА_2 (відповідача по даній справі) аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини від усього заробітку (доходу) платника аліментів але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віну до досягнення дитиною повноліття (а.с.5), який набрав законної сили з моменту винесення та скасуванню не підлягає. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ Енергодарського міського суду Запорізької області від 04.09.2017 р. ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23.10.2017 р. було відмовлено (а.с.31).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що немає передбачених законом підстав для зменшення розміру та порядку стягнення аліментів.

Так, за положеннями ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналогічні положення містяться у ст. 192Сімейного кодексу, за якими розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як правильно зазначив суд першої інстанції п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З зазначеного вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Як при розгляді справи у суді першої та апеляційної інстанції, позивач зазначала про те, що істотною зміною обставин стало те, що вони з відповідачем проживають спільно та ведуть спільне господарство при цьому кожен отримує заробітну плату, сплачують комунальні послуги, крім того, вона забезпечує сина харчуванням та одягом.

Такі обставини не є тими, які в розумінні ст. 273 ЦПК надають підстави для зменшення розміру аліментів.

Тим більше позивач просила зменшити розмір аліментів до 1 копійки, що вочевидь не забезпечує дотримання прав ані дитини, ані самого позивача.

Адже утримання дитині має бути надане у розмірі, який забезпечуватиме її розвиток та існування, що за умови сплати позивачем 1 копійки буде унеможливлене.

Так обставина, що відповідач отримує заробітну плату у більшому розмірі не звільняє позивачку від обов`язків щодо утримання дитини, хоча у позові, з урахуванням зазначеної позивачкою суми, йдеться саме про фактичне усунення її від утримання дитини за рішенням суду.

Враховуючи, що позивачем не надано суду і доказів як б вказували на погіршення стану здоров`я платника аліментів (позивача по справі), наявність інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, або інших підстав які б впливали на можливість позивача по даній справі виконувати обов`язок щодо сплати аліментів або розмір аліментів на неповнолітню дитину, суд першої інстанції правомірно відмовив у позові.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Камисова Андрія Яковича залишити без задоволення.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 травня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков