Справа № 454/3472/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому звсіданні в залі суду м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про надання правової допомоги та стягненя коштів за ненадані послуги-,,

в с т а н о в и в:

в суд надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення коштів за ненадані послуги з наступних підстав : між позивачем та адвокатом ОСОБА_2 укладено угоду про надання правової допомоги в цивільній справі № 454/635/17 . За умовами даної угоди позивачем було сплачено гонорар адвоката 15000 гривень , адвокат за умовами даної угоди мав надати позивачу кваліфіковану правову допомогу і представляти його інтереси в суді . Свої договірні зобов`язання відповідач фактично не виконувала, або виконувала із запізненнями. Також у встановлений законом термін відповідач не подала апеляційну скаргу на рішення суду, також адвокат не прибула на слухання справи в апеляційний суд, а тому позивач сам не зміг пояснити свою позицію в суді. Просить суд стягнути з відповідача 10000 гривень як частину сплачених коштів відповідачу за ненадані послуги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Смолинець В.І. в судовому засіданні позов підтримали та просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2. в судовому засіданні позов заперечила, просила в позові відмовити та показала, що нею не було укладено угоду про надання правової допомоги в цивільній справі № 454/635/17, а лише отримано нотаріальну довіреність на представництво. Кошти вона отримала згідно квитанцій, сума гонорару була погоджена сторонами. Вартість послуг відповідає сумі коштів гонорару та кількості наданих послуг .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що слід відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про надання правової допомоги та стягнення коштів за ненадані послуги .

Зокрема преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 124 Конституції України визначають обов`язковість виконання усіма суб`єктами прав судового рішення .

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Доказів неправомірності нарахування вартості правової допомоги відповідачем та оплати позивачем вказаної суми, у т.ч. у визначені строки, суду не надано.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів вбачається, що позивач оплатив гонорар адвоката відповідачці в сумі 15000 гривень.

Відповідно до листа адвоката ОСОБА_2 від 15.02.2018 року вбачається, що вона не була присутня при оголошенні рішення суду по справі № 454/635/17 , а тому вона строк на апеляційне оскарження не пропустила, та просить його відновити.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Львівської області про залишення без руху від 26.01.2018 року по справі № 454/635/17 вбачається, що було залишено без руху позов та запропоновано подати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження.

Позивач свого розрахунку суми позову суду не надав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є не доведеними та не підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позивачем не було укладено угоду з відповідачем про надання правової допомоги в цивільній справі № 454/635/17, а лише відповідачем отримано нотаріальну довіреність на представництво. Кошти відповідач отримала згідно квитанцій, сума гонорару була погоджена сторонами, а вартість послуг відповідає сумі коштів гонорару та кількості наданих послуг.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору про надання правової допомоги та стягненя коштів за ненадані послуги .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук