Провадження № 2/752/6563/19
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
18 грудня 2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» в особі представника товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Тех Сервіс Моторс» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -
09.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» на відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 16 230, 46 грн., судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн.
Провадження у справі відкрито 10.09.2019 року, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін(а.с. 51-52).
Позивач явку у судове засідання свого представника не забезпечив, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, повідомив суд, що не заперечую проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, шляхом розміщення відповідної повістки про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився, явку представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався, відзив на позов не подав.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 05.12.2016 року на проспекті Академіка Глушкова, будинок 55 в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Seat Ibiza», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті якої транспортний засіб потерпілого ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.
Транспортний засіб марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 належить ТОВ «ДЖОН ДІР УКРАЇНА» на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 18).
Транспортний засіб марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0031586 від 23.03.2016 року (а.с. 14-15).
Внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди належний потерпілому транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а потерпілому, як власнику транспортного засобу, завдано збитки, розмір яких згідно звіту № 117-12-16 від 08.12.2016 року, становить 18 225, 30 грн. (а.с. 23-37).
Правилами ст. 993 ЦК України, встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
09.12.2016 року позивачем було отримано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування по страхуванню автомобіля та відповідальності автовласників (а.с. 20-21).
Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11.01.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, яка набрала законної сили 24.01.2017 року (а.с. 17).
Відповідно до правил ч. 6 ст. 82 ЦПК України наявність винних дій ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05.12.2016 року, є доведеною, та не підлягає доказуванню.
У зв`язку із вказаними обставинами позивач ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» в особі представника ТОВ «Інтер Тех Сервіс Моторс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16 230, 46 грн.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України за регресними зобов`язаннями позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки та починається від дня виконання основного зобов`язання (в даному випадку з моменту виплати суми страхового відшкодування).
Позивач ПрАТ СК «Колоннейд Україна» просить стягнути на свою користь кошти в сумі - 16 230, 46 грн. суми страхового відшкодування та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 грн., а всього 18 151, 46 грн.
Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком, вважає його правильним та обґрунтованим.
Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.
З огляду на висновки суду про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача ОСОБА_1 у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України у розмірі, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за вимоги, що були предметом вирішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266, 280, 281 ЦПК України, суд -
позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» в особі представника товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Тех Сервіс Моторс» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк