Справа № 296/3046/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П,

за участю секретаря судового засідання Тузенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила виділити їй в натурі житлові приміщення, які позначені на технічному плані будинку АДРЕСА_1 як веранда площею 3,10 кв.м. №1-1, кухня площею 10,6 кв.м. №1-2, кімната площею 12,10 кв.м., №1-3, кімната площею 16,60 кв.м. №1-4.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.06.1987р. позивач придбала 93/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . В грудні 2018р. позивач звернулась до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно. У проведенні реєстраційних дій позивачу було відмовлено, в зв`язку з відсутністю згоди всіх співвласників та у зв`язку із наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами у Державному реєстрі прав. Згідно листа КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.08.2011р. №2620 та довідки №А-839 від 21.06.2012р. власниками будинку АДРЕСА_1 було проведено добудови до даного будинку. Попереднім власником, у якого позивач придбала 93/100 частини будинку, добудову було введено в експлуатацію та отримано рішення виконкому Корольовської районної ради депутатів трудящих м.Житомира від 15.12.1976р. за №445 про зміну розмірів часток у вищезазначеному житловому будинку. Інші співвласники, здійснивши самовільну перебудову будинку, не зареєстрували її у відповідному порядку. Враховуючи, що попередні власники не проведи всіх необхідних дій, пов`язаних з реєстрацією добудови, у позивача виникли проблеми з оформленням права власності щодо її частини будинку.

В заяві від 08.10.2019р. ОСОБА_1 просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.53).

Відповідач ОСОБА_3 в засідання суду не з`явився, просив цивільну справу №296/3046/19 здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.54).

Відповідач ОСОБА_2 в засідання суду не з`явився, про причин неявки суд не повідомив. В судовому засіданні 27.08.2019р. та в заяві від 27.08.2019р. позов визнав та не заперечував проти його задоволення (а.с.52).

Розглянувши подані документи та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 11.06.1987р., посвідченого державним нотаріусом Першої Житомирської державної нотаріальної контори Ковальовою Т.В., за №3-2257, ОСОБА_1 (по договору ОСОБА_4 ) придбача 93/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

До складу спірного майна, згідно схематичного плану та експлікації, які містяться у технічному паспорті на садибний житловий будинок входять наступні об`єкти: веранда площею 3,10 кв.м. №1-1, кухня площею 10,6 кв.м. №1-2, кімната площею 12,10 кв.м. №1-3, кімната площею 16,60 кв.м. №1-4. Наведене також підтверджується актом, складеним ЖЛДК підприємства по технічній інвентаризації від 10.11.2008р. (а.с.17).

Частиною 1 ст.356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року роз`яснено, що судам підвідомчі спори, пов`язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною).

У пунктах 6 та 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року роз`яснено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

В пунктах 7, 8 наведеної постанови Пленуму ВСУ зазначено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Відповідної позиції дотримується і Верховний суд України в Постанові від 03.04.2013 року № 6-12цс13, в якій останній, зокрема, вказує, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки житлового будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Як вбачається з матеріалів справи, у фактичному користуванні позивача перебувають наступні об`єкти домоволодіння: веранда площею 3,10 кв.м. №1-1, кухня площею 10,6 кв.м. №1-2, кімната площею 12,10 кв.м. №1-3, кімната площею 16,60 кв.м. №1-4, що складають квартиру АДРЕСА_2 , яка має окремий вихід.

В свою чергу відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечували щодо виділення позивачу в натурі вище зазначених житлових приміщень.

Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати пов`язані з розглядом справи потрібно покласти на відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 житлові приміщення, які позначені на технічному плані будинку АДРЕСА_3 як веранда площею 3,10 кв.м. №1-1, кухня площею 10,6 кв.м. №1-2, кімната площею 12,10 кв.м. №1-3, кімната площею 16,60 кв.м. №1-4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1

проживаюча за адресою: АДРЕСА_4

РНОКПП на запит суду не надано

Відповідач

ОСОБА_2

проживаючий за адресою: АДРЕСА_5

РНОКПП на запит суду не надано

Відповідач

ОСОБА_3

проживаючий за адресою: АДРЕСА_6

РНОКПП на запит суду не надано

Cуддя В. П. Маслак