Дата документу 01.11.2019 Справа № 323/200/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/3238/19 Головуючий у 1-й інстанції: Гуцал О.П.
Є.У.№ 323/200/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживача,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що кредитні відносини між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» виникли на підставі договору № SAMDN7833 від 25 вересня 2006 року, за яким йому був наданий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на суму 1000,00 грн. на платіжній картці зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії кредитної картки № НОМЕР_1 . Протягом 18-19 червня 2018 року невстановлена особа шахрайським способом отримала доступ до його кредитного рахунку, з якого зняла кредитні кошти в сумі 8 539,49 грн. Про факт несанкціонованого доступу до кредитного рахунку після того, як дізнався про це, він повідомив оператора ПАТ КБ «Приватбанк» та заблокував кредитний рахунок, звернувся з повідомленням про злочин до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, а також звернувся до банку з письмовою заявою про свою непричетність до зняття коштів з кредитної картки. Посилаючись на ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та п. п. 6.7, 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача поновити фінансовий стан його карткового рахунку, що існував станом на 18 червня 2018 року, зарахувавши на його кредитний рахунок кошти у сумі 8539,49 грн., а також стягнути з банку пеню з розрахунку 0,1% від суми неналежного переказу за кожний день, починаючи з дня такого переказу і до дня подання позову в розмірі 1870,15 грн.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2019 року позов задоволено.

Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» поновити фінансовий стан карткового рахунку № НОМЕР_1 , що існував станом на 18 червня 2018 року, зарахувавши на вказаний картковий рахунок № НОМЕР_1 по угоді № SAMDN7833 від 25 вересня 2006 року суму незаконно знятих грошових коштів у розмірі 16 039,49 грн.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за здійснення неналежного переказу за період з 19 червня 2018 року по 01 лютого 2019 року у розмірі 3624,93 грн.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що Банком не надано належних і допустимих доказів вчинення позивачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка надала змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою. Посилання Банку на те, що лише позивачеві був відомий ПІН-код належної йому банківської платіжної карти, та непричетність установи банку до списання коштів з рахунку позивача не взято до уваги.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, і ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Стягнути з позивача судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував під час ухвалення рішення у справі того, що проведення операцій з переказу коштів за допомогою програми « Приват24» здійснюється за умови введення логіну, паролю входу та підтверджуючих паролів, отриманих на мобільний номер фінансового телефону власника карткового рахунку. У зв`язку з чим банк не несе відповідальності за недотримання власника картки вимог щодо захисту інформації та логіну входу до системи «Приват24»

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає обставинам справи і вимогам закону. Хоча він і не отримував ніяких підозрілих дзвінків на свій мобільний телефон та смс-повідомлень, проте ніяких коштів зі свого рахунку він не знімав. За фактом несанкціонованого зняття грошових коштів з його рахунку внесені відомості про кримінальне провадження, триває досудове розслідування. Вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що грошові кошти з його рахунку були списані без його відома і волі і задовольнив позов.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Встановлено, що кредитні відносини між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» виникли на підставі договору № SAMDN7833 від 25.09.2006 року, за яким позивачу був наданий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на суму 1000,00 грн. на платіжній картці зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії кредитної картки № НОМЕР_1 , що сторонами не заперечується.

В період часу з 18 по 19 червня 2018 року з кредитного рахунку ОСОБА_1 було знято кошти в сумі 8539,49 грн. та оформлено кредит в розмірі 7500,00 грн.

11 липня 2018 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про свою непричетність до зняття коштів з його кредитного рахунку.

Того ж дня ОСОБА_1 звернувся до Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення щодо нього злочину за фактом несанкціонованого заволодіння коштами з його кредитного рахунку. За вказаною заявою до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне провадження № 0000486 від 10.07.2018 року, досудове розслідування по якому триває.

За результатами перевірки заяви ОСОБА_1 щодо банківських операцій, здійснених 18-19 червня 2018 року, фахівцями АТ КБ «Приватбанк» було встановлено, що всі операції проводилися з фінансового телефону за допомогою використання особистої інформації клієнта банку.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі Закон) визначаються загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Згідно пункту 1.27 статті 1 Закону платіжна картка електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Згідно із статтею 14 Закону, користувач зобов`язаний використовувати спеціальний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та Умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання спеціального платіжного засобу особам, які не мають на це законного права або повноважень. Держатель картки зобов`язаний надійно зберігати спеціальний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватись ним. Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які використовувались користувачем.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом власником рахунка.

Пунктом 2.1.4.18 Умов та Правил надання послуг АТ КБ «Приватбанк» передбачено, що відповідальність за всі операції, зроблені в мережі Інтернет по Картках, прив`язаних до Карткового рахунку Клієнта, покладається на самого Клієнта. У разі виявлення факту несанкціонованого доступу до карткового рахунку через Інтернет, Клієнт повинен подати заяву до Банку з цього питання.

Згідно п.1.1.5.14 Умов та правил, Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему «Приват-24», систему MobileBanking з використання передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

За таких обставин, суд не взяв до уваги, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення.

Враховуючи, що операції з переказу коштів були здійснені з використанням реквізитів платіжної картки, які відомі тільки власнику картки, АТ КБ «Приватбанк» не повинен нести відповідальність за дані операції.

Судом першої інстанції до спірних правовідносин застосовано правову позицію Верховного Суду України в справі №6-71цс15, де визначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Однак, при цьому судом не було враховано, що Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», яке затверджено постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, втратило чинність 12 листопада 2014 року, і до даних правовідносин не застосовується.

За вказаних обставин оскаржуване рішення не можна визнати таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального права, а тому на підставі ст.376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції , не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2019 року у цій справі скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» ( Код , юридична адреса:01000, м.Київ, вул.. Грушевського 1Д) судовий збір, сплачений за подачу апеляційної скарги в розмірі 1152,60 гривень (одна тисяча сто п`ятдесят дві гривні 60 копійок)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий:

Судді: