ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2239/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Коренюк А.М. розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим, та за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю понад п"ять років та зміну черговасті права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні цього суду знаходиться вказана справа, по якій вказані позовні вимоги ухвалою від 26 березнгя 2018 року об»єднані в одне провадження.

В провадження судді Коренюк А.М. надійшла вказана цивільна справа в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями, як така, провадження по якій закрито ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року в частині вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю понад п"ять років (а.с. 39-40 том 3), за наслідками її скасування судом апеляційної інстанції в порядку ч.1 ст. 37 ЦПК України.

Положенням ч. 1 ст. 37 ЦПК України передбачені підстави недопустимості повторної участі судді в розгляді справи, лише після скасування ухвали про закриття провадження у справі, проте у даному випадку має місце закриття не провадження у справі, а лише у частині позовної вимоги, відтак така справа відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішення Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, яке було погоджено 26 листопада 2010 року Головою Державної судової адміністрації України, після скасування такої ухвали не підлягала повторному автоматизованому справ між суддями, а її провадження підлягало передачі судді, який постановив ухвалу, скасовану судом апеляційної інстанції для продовження розгляду справи у тому ж складі суду, суддею, яка здійснює повноваження (Трусова Т.О.).

Відповідно до системного аналізу поняття «провадження у справі» відповідно до ЦПК України, провадження у справі може включати в себе одну або кілька позовних вимог, й лише за умови закриття провадження у справі за усіма позовнимим вимогами, настає заборона недопустимості повторної участі судді в розгляді такої справи за правилом ч.1 ст. 37 ЦПК України.

Так, постановлену суддею Дарницького районного суду м. Києва Трусовою Т.О. ухвалу від 11 травня 2018 року про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю понад п"ять років скасовано з направленням справи до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду (а.с.231-233 том 3).

Відповідно до ч.1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Оскільки суддею закрито провадження не у цілому, а лише у частині позовної вимоги, така справа підлягає передачі судді, у провадженні якого перебувала така справа.

Нормами ч. 1 ст. 33 ЦПК України закріплено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно - телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь - якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

При цьому, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішення Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, яке було погоджено 26 листопада 2010 року Головою Державної судової адміністрації України повторний автоматизований розподіл судових справ у визначених законодавством випадках (помилково визначена спеціалізація, неправильне налаштування табеля робочих днів суддів, відвід, самовідвід судді, недопустимість повторної участі судді в розгляді судової справи, у тому числі повторної участі судді в кримінальному провадженні, якщо він брав участь в цьому ж провадженні під час досудового розслідування, відсутність допуску або дозволу до роботи з документами, що містять інформацію з обмеженим доступом, припинення повноважень (закінчення п'ятирічного строку призначення судді вперше, досягнення 65-річного віку тощо)) здійснюється за письмовим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов'язки) згідно з додатком 7 до цього Положення, електронний примірник якого вноситься до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня, що настає після його підписання.

Згідно з нормами п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу ( самовідводу ), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Таким чином у даному випадку мається місце порушення порядку визначення судді для продовження розгляду справи (п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України), відтак дана справа має бути передана в провадження судді, якому скасовано ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовної вимоги для продовження розгляду такої справи.

Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов'язкові для врахування судами України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 40 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід ( самовідвід ) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь- який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, а також з метою забезпечення процесуальних прав учасників процесу по даній справі, провадження по якій закрито лише в частині вимог, обставини справи таким судом не встановлювалися, докази не досліджувалися, а постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року така ухвала скасована з передачею справи для продовження її розгляду, тому справу має продовжувати розглядати суддя, у провадженні якого перебувала така справа, й керуючись п.4 ч.1 ст. 36 ЦПК України, вважаю за необхідне заявити самовідвід у вказаній справі, а справу передати судді, у провадженні якого перебувала ця справа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33, п. 4 ч. 1 ст. 36, ст. 39, ст. 40, ст. 41, ст. 260, ст. 261, ст. 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та визнання особи такою, що втратила право користування житловим, та за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю понад п"ять років та зміну черговасті права на спадкування.

Вказану цивільну справу передати до відділу організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністратиних справ Дарницького районного суду м. Києва для її передачі у неавтоматизованому режимі судді Дарницького районного суду міста Києва, у провадженні якого перебувала справа, для її продовження розгляду.

Ухвала не підлягає оскарженню.

СУДДЯ: