Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/214/19
Номер провадження: 2/511/218/19
10 квітня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: Теренчук Ж. В.,
при секретарі - Ніколас С.О.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - Самсій О . В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якій просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також призначити її - ОСОБА_1 їх опікуном.
Свої вимоги мотивували тим, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розпорядженням Роздільнянської РДА від13.03.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, а розпорядженнями РДА від 29.03.2017 року її призначено опікуном ОСОБА_8 та ОСОБА_9 На даний час діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її забезпечені. Саме вона займається вихованням, лікуванням дітей, піклується про їх розвиток. Відповідач не цікавиться станом здоров`я дітей, не займається їх вихованням та забезпеченням. Посилаючись на дані обставини просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також призначити її їх опікуном.
В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Суду пояснила,що мати дітей залишила дітей і їх життям не цікавиться, при цьому що діти потребують не лише батьківської уваги, а і посиленого догляду, так як мають тяжкі захворювання, передані їм від матері. Відповідачка веде неналежний спосіб життя, вживає наркотичні засоби та алкогольні напої і в таком стані народжувала дітей. В неї вже відібрали двої старших дітей та цих дітей усиновили іші сім"ї. Дівчинка ОСОБА_6, проживаючи з матір"ю не відвідувала школу, однак на тепрешній час добре навчається і має належне лікування та догляд в зв"язку з наявністю в неї тяжкої хвороби. ОСОБА_5 влаштований до дитячого садка.
Мати дітей їх не відвідує, проживає без реєстрації в садовому товаристві з співмешканцем, з яким постійно вживають наркотики та алкоголь, а тому просила позбавити її бтаьківських прав відносно цих дітей і передати їй під опіку,так як вона є бабусею цих дітей.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. На підставі ч. 11 ст.128 ЦПК України, відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів.
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження наявними в матеріалах справи. Батьком ОСОБА_4 зазначений ОСОБА_11 , ОСОБА_5 . (а.с.6,7)
Згідно розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 13.03.2017 року №129/А-2017, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 8)
Згідно Розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 29.03.2017 року №163/А-2017, ОСОБА_1 призначена опікуном над дитиною позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.9)
Згідно розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 13.03.2017 року №130/А-2017, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 8)
Згідно Розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 29.03.2017 року №168/А-2017, ОСОБА_1 призначена опікуном над дитиною позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.9)
З акту обстеження сім`ї ОСОБА_1 від 22.01.2019 року, судом встановлено, що до складу її родини входять: чоловік - ОСОБА_12 , син - ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_1 зареєстрована та фактично проживає по АДРЕСА_1 . Син ОСОБА_1 інвалід дитинства. Для дітей створені всі умови для проживання, є все необхідне для життя та розвитку. ОСОБА_1 відвідує школу, займається їх лікуванням, так як діти часто хворіють. Зі слів ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_3 жодного разу не відвідувала дітей у лікарні, не цікавиться станом їх здоров`я та їх життям, не відвідує їх. (а.с.10)
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом з дитинства. (а.с.11)
З довідки амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Кучурган Роздільнянської районної ради Одеської області КНП СВТГРР «Роздільнянський районний ЦПМСД» від 13.11.2018 року, встановлено, що ОСОБА_1 поставила дітей - ОСОБА_4 , 2007 року народження , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народження, на облік в Кучурганську АСМ. (а.с.12)
З письмових пояснень ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , судом встановлено, що вони є сусідами ОСОБА_1 З січня 2017 року в її родині стали проживати діти її племінниці ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Дітей в родині люблять, приділяють багато часу їх здоров`ю. ОСОБА_1 самостійно утримує та виховує дітей. Мати дітей їх не відвідує, не піклується про них та не приймає участі у їх житті. За час проживання дітей у ОСОБА_1 . ОСОБА_3 приїздила до дітей всього декілька разів. (а.с.13,14)
Згідно характеристики наданої на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчалась в Одеській загальноосвітній школі №26 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, дівчинка навчалась в школі з 25.10.2015 року по 25.01.2017 року. За час навчання в школі мати дівчинки не цікавилась навчальними досягненнями доньки, не виконувала своїх батьківських обов`язків, не контролювала домашніх завдань, не підтримувала навчання доньки. ОСОБА_4 до школи ходила неохайна. Мати не відвідувала класні та загальношкільні батьківські збори. Інколи приходила за дівчинкою в стані алкогольного сп`яніння. (а.с.15)
З характеристик наданих Кучурганською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів ім. П.Каплуна на ОСОБА_4 , встановлено, що дівчинка прийшла до школи в січні 2017 року. Мала дуже низький рівень знань. В другому семестрі пропустила багато занять з-за хвороби. Але вдома її тітка ОСОБА_1 займалась навчанням та вихованням дівчинки. Зовнішній вигляд у дівчинки охайний, порушень дисципліни не має. ОСОБА_1 дуже багато уваги приділяє навчанн та вихованню дівчини.(а.с.16, 17)
Також судом встановлено, що Роздільнянською районною державною адміністрацією, як органом опіки та піклування було проведено вивчення питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та надано висновок з урахування зазначеного та враховуючи інтереси дітей про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
Дані правовідносини регулюються наступними нормами права.
Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Ассамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення.
Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини , яка діє на Україні з 27.07.1991 року та ратифікована Україною, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя , приймаючи до уваги права та обов`язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV).
Відповідно до ст.51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей.
Перелік обов`язків батьків по вихованню дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України .
За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За приписами п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно її дітей на підставі ч.1 ст.164 СК України, так як остання злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а також призначити її опікуном дітей.
Суд, дослідивши надані суду письмові докази, давши оцінку обґрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.
Суд вважає, що наданими по справі доказами достовірно установлено, що ОСОБА_3 неналежно виконує батьківські обов`язки відносно своїх дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання.
При розгляді даної категорії справ держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).
Однак реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави.
Відповідач ОСОБА_3 з дітьми не спілкується, їх життям не цікавиться, не з`явилась на слухання справи і на засідання комісії щодо позбавлення його батьківських прав.
Суд розцінює такі дії відповідача, як ухилення від виховання дітей, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.
Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини».
Тому суд вважає можливим задовольнити позов в цій частині та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак суд вважає, що позовні вимоги в частині призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народження належить відмовити виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року
№ 2402-III, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують: вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей.
Пунктом 42 Постанови Кабінету Міністрів №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», встановлено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом.
Судом встановлено, що згідно Розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 29.03.2017 року №163/А-2017, ОСОБА_1 призначена опікуном над дитиною позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), а також згідно Розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 29.03.2017 року №168/А-2017, ОСОБА_1 призначена опікуном над дитиною позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.--9)
Таким чином судом встановлено, що заявлені ОСОБА_1 вимоги, щодо призначення її опікуном щодо ОСОБА_4 , 2007 року народження , та ОСОБА_5 , 2016 року вирішено в порядку передбаченому Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року № 2342-IV, Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, Постанови Кабінету Міністрів №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» та не суперечить законодавству України.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн за задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав.
На підставі викладеного, п.2 ч.1 ст. 164, 165, ч.2 ст.166, 182, 180, 192 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Ж. В. Теренчук