Дата документу 07.05.2019 Справа № 337/326/16-ц
ЗапорізькИЙ Апеляційний суд
Є.У. № 337/326/16 Головуючий у І-й інстанції: Бредун Д.С.
Провадження № 22-ц/807/1417/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що внаслідок неналежного виконання відповідачкою зобовязань за договором станом на 17 грудня 2015 року вона має заборгованість перед банком у розмірі 37 645, 62 доларів США.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором № ZPS0GK00000003 від 29 січня 2007 року в розмірі 37 645, 62 доларів США та судові витрати у розмірі 13 275,73 грн.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (, МФО 305299, р/р НОМЕР_2):

заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 645 (тридцять сім тисяч шістсот сорок пять) доларів США 62 центи, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 34 342,56 доларів США, заборгованості за відсотками за користування кредитом 2 371, 63 доларів США, заборгованості за комісією за користування кредитом 518,40 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 413,03 доларів США;

суму судових витрат у розмірі 13 275 (тринадцять тисяч двісті сімдесят пять) гривень 73 копійки.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 18 квітня 2016 року відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не повною мірою відповідає таким вимогам.

Судом першої інстанції було встановлено, що 29 січня 2007 року ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», уклав з відповідачем ОСОБА_3 кредитний договір № ZPS0GK00000003, відповідно до умов якого банк (позивач) зобовязався надати позичальнику (відповідачу) кредитні кошти в розмірі 51 840,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84 % на місяць від суми залишку заборгованості за кредитом та винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,20 % від суми наданого кредиту з кінцевим терміном повернення по 26 січня 2027 року включно (а.с.10-12).

Відповідач ОСОБА_3, власноруч підписуючи анкету-заяву для оформлення кредиту (а.с.34) та договір № ZPS0GK00000003 (а.с.12), погодилася з усіма його умовами, отже зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками та іншими передбаченими договором витратами у період з «26» по «02» число кожного місяця.

Банк надав ОСОБА_3 обумовлені кредитним договором кошти (а.с.36), натомість, як зазначає позивач у позові, ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 17 грудня 2015 року за вказаним договором утворилась заборгованість, яка становить 37 645, 62 доларів США і складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 34 342, 56 доларів США, заборгованості за відсотками за користування кредитом 2 371, 63 доларів США, заборгованості за комісією за користування кредитом 518,40 доларів США та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 413,03 доларів США (а.с.4-8).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором № ZPS0GK00000003 від 29 січня 2007 року ОСОБА_3 порушила встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством вимоги до виконання зобовязань, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з неї вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, перевіряючи доводи відповідачки, яка не приймала участь у суді першої інстанції, судова колегія встановила, що на час подання позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вже не мав прав вимоги до позивачки, позаяк відступив свої вимоги з договором іншій юридичній особі.

Як зазначає відповідач, вона була обізнана про відступлення вимоги, тому що новий кредитор ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заявляє до неї вимоги за цим же договором.

З матеріалів справи та наданих сторонами доказів вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір 29 січня 2007 року, а 1.11.2017 року, тобто до звернення до суду з позовом між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ЗАТ «АКЦЕНТ-БАНК» було укладено договір факторингу, за яким здійснено відступлення права вимоги до відповідачки за кредитним договором та договором іпотеки.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Статтями 516 ЦК України, 24 Закону України "Про іпотеку"встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмо повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

З наданих відомостей з державного реєстру речових прав вбачається, що 1.11.2007 року укладений та зареєстрований договір факторингу, та внесений відповідний запис до реєстру речових прав на нерухоме майно щодо договору іпотеки приватним нотаріусом Каримовою Н.С. та іпотекодержателем за договором стало ПАТ АКЦЕНТ-БАНК.

Посилання позивача на те, що ПАТ КБ Приватбанк мало право на предявлення позову від свого імені внаслідок укладеного між ним та ПАТ АКЦЕНТ-БАНК договором про надання послуг не є переконливим.

Наданий позивачем договір (а.с.153) свідчить лише про надання послуг шляхом надання в розпорядження замовника співробітників Приватбанку, натомість такий договір про надання послуг не змінює кредитора у кредитному зобовязанні та договорі іпотеки. яким на час предявлення позову був ПАТ АКЦЕНТ-БАНК.

)

За таких обставин оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до положень ст. 141 ЦПК стягненню з позивача в дохід держави підлягає судовий збір у розмірі 19 913,56 гр.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2016 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Стягнути з ПАТкомерційного банку «ПРИВАТБАНК» судовий збір в дохід держави в розмірі 19 913, 56 гр. (девятнадцять тисяч девятсот тринадцять гр. 56 коп.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 15 травня 2019 року

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков