ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 367/7537/14-ц

провадження № 61-33350св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Кузнєцова В. О.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Бучанське бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Бучанського управління юстиції Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріелторі плюс»,

позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_4 ,

відповідачі за зустрічним позовом: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», ОСОБА_1 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: реєстраційна служба Бучанського управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Прилипко Валентина Василівна,

особа, яка не брала участі у справі, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Адванс Сервіс»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2015 року, ухвалене у складі судді Чернова Д. Є., та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Суханової Є. М., Данілова О. М., Сержанюка А. С., та за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Сервіс» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк «Київська Русь») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство «Бучанське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Бучанське БТІ»), реєстраційна служба Бучанського управління юстиції Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріелторі плюс» (далі - ТОВ «Ріелторі плюс»), про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, визнання недійсним свідоцтв про право власності на нежитлові приміщення та визнання права власності.

Позов мотивувало тим, що 28 грудня 2009 року ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Ріелторі плюс» укладено договір іпотеки, за умовами якого ТОВ «Ріелторі плюс» передало в іпотеку банку приміщення торговельного центру з надвірними спорудами загальною площею 7 011 кв.м на АДРЕСА_1 .

12 січня 2012 року державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області Фальковською Л. М. видано ПАТ «Банк «Київська Русь» свідоцтво про право власності на придбане на прилюдних торгах нерухоме майно - приміщення торговельного центру з надвірними спорудами загальною площею 7 011 кв.м на АДРЕСА_1 .

23 червня 2012 року КП «Бучанське бюро технічної інвентаризації» здійснило реєстрацію права власності ПАТ «Банк «Київська Русь» на приміщення торговельного центру з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 .

12 квітня 2011 року виконавчим комітетом Бучанської міської ради Київської області прийнято рішення № 142/6 «Про надання дозволів на зміну нумерації приміщень та виділення в окремі об`єкти права власності приміщень у торговельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 ».

Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 17 травня 2011 року № 193 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 12 квітня 2011 року № 142/6 «Про надання дозволів на зміну нумерації приміщень та виділення в окремі об`єкти права власності приміщень у торговельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 ».

Зокрема, зазначеним рішенням вирішено скасувати пункти 2-9 та пункт 11 рішення виконкому Бучанської міської ради від 12 квітня 2011 року №142/6 «Про надання дозволів на зміну нумерації приміщень та виділення в окремі об`єкти права власності приміщень в торгівельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також вирішено виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_15, НОМЕР_16 загальною площею 46,7 кв.м, присвоїти юридичну адресу - АДРЕСА_2 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення НОМЕР_17 за вказаною адресою ОСОБА_1 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 54,3 кв.м, присвоїти юридичну адресу - АДРЕСА_3 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_2 загальною площею 27,1 кв.м, присвоїти юридичну адресу - АДРЕСА_4 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_2 ОСОБА_2 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_3 загальною площею 35,2 кв.м, присвоїти юридичну адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_3 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_3 ОСОБА_2 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_4 загальною площею 18,3 кв.м та присвоїти юридичну адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_4 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_4 ОСОБА_2 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_5 загальною площею 18,3 кв.м, присвоїти юридичну адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_5 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_5 ОСОБА_2 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_6 загальною площею 7,3 кв.м, присвоїти юридичну адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_6 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_6 ОСОБА_3 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_7 загальною площею 1,7 кв.м, присвоїти юридичну адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_7 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_7 ОСОБА_3 ;

КП «Бучанське БТІ» анулювати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на підставі рішення виконкому Бучанської міської ради Київської області № 142/6 від 12 квітня 2011 року ТОВ «Ріелторі плюс».

Посилалось на викладене, а також на те, що на підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області шляхом зміни нумерації приміщень на АДРЕСА_1 з належного ПАТ «Банк «Київська Русь» нерухомого майна площею 7 011 кв.м вибули приміщення, які на праві власності належать ПАТ «Банк «Київська Русь» згідно свідоцтва від 12 січня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області Фальковською Л. М.

З урахуванням зазначеного ПАТ «Банк «Київська Русь» просило визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 17 травня 2011 року № 193 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради від 12 квітня 2011 року № 142/6 «Про надання дозволів на зміну нумерації приміщень та виділення в окремі об`єкти права власності приміщень в торгівельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 »;

визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_8 від 5 червня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_4 загальною площею 18,3 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 ;

визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_9 від 5 червня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_5 загальною площею 18,3 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 ;

визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_10 від 5 червня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_2 загальною площею 27,1 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 ;

визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_11 від 8 червня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 54,3 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_1 ;

визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_12 від 4 липня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_7 загальною площею 54,3 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_3 ;

визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_13 від 20 червня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_6 загальною площею 7,3 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_3 ;

визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно нежитлове приміщення НОМЕР_17 загальною площею 46,7 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_1 ;

визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_12 від 4 липня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_3 загальною площею 35,2 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 .

Також просило визнати за ПАТ «Банк «Київська Русь» право власності на вказані нежитлові приміщення.

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась із зустрічним позовом до ПАТ «Банк «Київська Русь» і ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: реєстраційна служба Бучанського управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Прилипко В. В., в якому просила визнати її добросовісним набувачем нежитлового приміщення НОМЕР_17 на АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 27 травня 2011 року вона з ОСОБА_1 уклала договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого придбала у власність нежитлове приміщення НОМЕР_17 на АДРЕСА_1 . На думку позивача, вона є добросовісним набувачем спірного майна, тому просила про задоволення зустрічного позову.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Банк «Київська Русь» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано ОСОБА_4 добросовісним набувачем нежитлового приміщення НОМЕР_17 на АДРЕСА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 27 травня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Прилипко В. В. та зареєстрованим у реєстрі за № 778.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірні нежитлові приміщення НОМЕР_17 (46,7 кв. м), НОМЕР_1 (54,3 кв. м), НОМЕР_2 ( 27,1 кв. м), НОМЕР_3 (35,2 кв. м), НОМЕР_4 (18,3 кв. м), НОМЕР_5 (18,3 кв. м), № НОМЕР_6 (7,3 кв. м), НОМЕР_7 (1,7 кв. м), які розташовані на АДРЕСА_1 , були виділені в окремі об`єкти права власності і не входять до числа приміщень торговельного центру загальною площею 7 011,0 кв.м на АДРЕСА_1 , які належать ПАТ «Банк «Київська Русь».

Встановивши, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем нежитлового приміщення НОМЕР_17, розташованого на АДРЕСА_1 , оскільки зазначене майно набуте останньою в особи, яка мала право його відчужувати, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Справа в апеляційному порядку переглядалась неодноразово і останньою ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь» відхилено, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2015 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вважав, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов на підставі всебічно і повно з`ясованих обставин справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У квітні 2017 року ПАТ «Банк «Київська Русь» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просило скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Зокрема, суди попередніх інстанцій не встановили фактичних обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, не дослідили докази, надані банком на підтвердження того, що у зв`язку зі зміною нумерації нежитлових приміщень належні банку приміщення вибули з його власності. Посилалось також на те, що банк є власником приміщень НОМЕР_18, НОМЕР_14 , НОМЕР_19, НОМЕР_20, які були змінені на нежитлові приміщення НОМЕР_17, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, що розташовані на АДРЕСА_1 , а тому у банка є всі правові підстави звернутися з вимогою про визнання права власності на майно - нежитлові приміщення, які вибули з володіння банку незаконно.

У квітні 2017 року ТОВ «Адванс Сервіс», яке не брало участі у справі, проте вважає, що суд вирішив питання про його права та інтереси, подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просило скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ТОВ «Адванс Сервіс» посилалось на те, що 22 липня 2016 року товариство за договором купівлі-продажу нерухомого майна, що продане на аукціоні, придбало у ПАТ «Банк «Київська Русь» приміщення торговельного центру з надвірними спорудами загальною площею 7 011 кв.м на АДРЕСА_1 , тобто на час ухвалення апеляційним судом рішення власником приміщень торговельного центру було ТОВ «Адванс Сервіс», а тому, на думку товариства, суд вирішив питання про його права та обов`язки.

Також зазначало, що суди не сприяли повному та всебічному розгляду справи, зокрема, не надали належної оцінки зібраним у справі доказам щодо порядку набуття права власності на спірні нежитлові приміщення, не перевірили належним чином, чи входили спірні нежитлові приміщення до нежитлових приміщень загальною площею 7 011 кв.м, так як у власності ТОВ «Ріелторі плюс» був торговельний центр загальною площею 9 328,3 кв.м.

Позиція інших учасників справи

У липні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 подав заперечення на касаційні скарги ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Адванс Сервіс», в яких послався на безпідставність їх доводів. Вказував, що судові рішення є законними і обґрунтованими, оскільки суди повно та всебічно з`ясували обставини, які мали значення для її правильного вирішення.

З урахуванням викладеного просив касаційні скарги залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Банк «Київська Русь».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Адванс Сервіс».

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вказана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Встановлені судами першої і апеляційної інстанцій обставини справи

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 28 грудня 2009 року ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Ріелторі плюс» укладено договір іпотеки, за умовами якого ТОВ «Ріелторі плюс» передало в іпотеку банку приміщення торговельного центру з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 .

12 січня 2012 року державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області Фальковською Л. М. видано ПАТ «Банк «Київська Русь» свідоцтво про право власності на придбане на прилюдних торгах нерухоме майно - приміщення торговельного центру з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 .

23 червня 2012 року комунальне підприємство «Бучанське бюро технічної інвентаризації» здійснило реєстрацію права власності ПАТ «Банк «Київська Русь» на приміщення торговельного центру з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 .

12 квітня 2011 року виконавчим комітетом Бучанської міської ради Київської області прийнято рішення № 142/6 «Про надання дозволів на зміну нумерації приміщень та виділення в окремі об`єкти права власності приміщень у торговельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 ».

Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 17 травня 2011 року № 193 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 12 квітня 2011 року № 142/6 «Про надання дозволів на зміну нумерації приміщень та виділення в окремі об`єкти права власності приміщень у торговельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 ».

Зокрема, зазначеним рішенням вирішено скасувати пункти 2-9 та пункт 11 рішення виконкому Бучанської міської ради від 12 квітня 2011 року № 142/6 «Про надання дозволів на зміну нумерації приміщень та виділення в окремі об`єкти права власності приміщень в торгівельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_15, НОМЕР_16 загальною площею 46,7 кв.м та присвоїти адресу - АДРЕСА_2 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення НОМЕР_17 за вказаною адресою ОСОБА_1 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 54,3 кв.м та присвоїти адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_1 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_2 загальною площею 27,1 кв.м та присвоїти адресу - АДРЕСА_4 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_2 ОСОБА_2 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_3 загальною площею 35,2 кв.м та присвоїти адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_3 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_3 ОСОБА_2 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_4 загальною площею 18,3 кв.м та присвоїти адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_4 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_4 ОСОБА_2 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_5 загальною площею 18,3 кв.м та присвоїти адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_5 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_5 ОСОБА_2 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_6 загальною площею 7,3 кв.м та присвоїти адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_6 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_6 ОСОБА_3 ;

виділити в окремий об`єкт права власності нежитлове приміщення НОМЕР_7 загальною площею 1,7 кв.м та присвоїти адресу - АДРЕСА_1 , приміщення № НОМЕР_7 , доручити КП «Бучанське БТІ» оформити та видати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № НОМЕР_7 ОСОБА_3 ;

КП «Бучанське БТІ» анулювати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане на підставі рішення виконкому Бучанської міської ради Київської області № 142/6 від 12 квітня 2011 року ТОВ «Ріелторі плюс».

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали свідоцтва на нерухоме майно, а саме на нежитлові приміщення НОМЕР_17 (46,7 кв.м.), НОМЕР_1 (54,3 кв.м.), НОМЕР_2 (27,1 кв.м.), № НОМЕР_3 (35,2 кв.м.), № НОМЕР_4 (18,3 кв.м.), № НОМЕР_5 (18,3 кв.м.), № НОМЕР_6 (7,3 кв.м.), № НОМЕР_7 (1,7 кв.м.), які розташовані на АДРЕСА_1 .

27 травня 2011 року приміщення НОМЕР_17 (46,7 кв.м.) на АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу придбала ОСОБА_4 , а 3 квітня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 придбала приміщення № НОМЕР_1 (54,3 кв.м.), що розташоване за тією ж адресою.

Позиція Верховного Суду, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов до таких висновків.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Банк «Київська Русь», суд першої інстанції виходив з того, що спірні нежитлові приміщення виділені в окремі об`єкти права власності і не входять до числа приміщень торговельного центру загальною площею 7 011 кв.м на АДРЕСА_1 , які належать ПАТ «Банк «Київська Русь», тому дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і, як наслідок, відмовив у їх задоволенні.

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 придбала спірне нежитлове приміщення у ОСОБА_1 , яка на час укладення договору купівлі-продажу була власником цього майна, а, відтак, мала права його відчужувати. Встановивши зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання ОСОБА_4 добросовісним набувачем нежитлового приміщення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції, і, як наслідок, залишив судове рішення без змін.

Проте з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій касаційний суд погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 1 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення судами справи, визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 3 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення судами справи).

Частина четверта статті 10 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення судами справи, передбачає, що суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (стаття 60 ЦПК України у тій же редакції).

Звертаючись з відповідним позовом, ПАТ «Банк «Київська Русь» посилалось на те, що на 28 грудня 2009 року банком та ТОВ «Ріелторі плюс» укладено договір іпотеки, за яким ТОВ «Ріелторі плюс» передало в іпотеку банку приміщення торговельного центру з надвірними спорудами загальною площею 7 011 кв.м на АДРЕСА_1 .

Також ПАТ «Банк «Київська Русь» вказувало, що 12 квітня 2011 року виконавчим комітетом Бучанської міської ради Київської області прийнято рішення № 142/6, яким надано дозвіл на зміну нумерації приміщень та виділення в окремі об`єкти права власності приміщень у торговельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 , а саме нежитлові приміщення №№ НОМЕР_19, НОМЕР_21, НОМЕР_6, НОМЕР_7, що передані в іпотеку, були змінені на нежитлові приміщення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7.

У подальшому рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 17 травня 2011 року № 193 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 12 квітня 2011 року № 142/6 та виділено в окремі об`єкти права власності нежитлові приміщення НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, №2 08, НОМЕР_6 та НОМЕР_7, що на АДРЕСА_1 .

ПАТ «Банк «Київська Русь» наголошувало на тому, що у зв`язку зі зміною нумерації приміщень належні банку нежитлові приміщення незаконно вибули з його власності, тому просило визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, визнати недійсними свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення та визнати за банком право власності на спірні нежитлові приміщення.

Суди першої та апеляційної інстанцій вважали такі вимоги банку необґрунтованими, оскільки спірні приміщення не входять до числа приміщень торговельного центру загальною площею 7 011 кв.м на АДРЕСА_1 , які належать ПАТ «Банк «Київська Русь».

Однак за договором іпотеки, укладеним 28 грудня 2009 року ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «Ріелторі плюс», (розділ II «Предмет іпотеки») на забезпечення виконання позичальником основного зобов`язання іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме приміщення торговельного центру з надвірними спорудами, що розташоване на АДРЕСА_1 та складається з приміщення торговельного центру літ. А загальною площею 7 011 кв.м, а також приміщення торгівельного центру складаються з таких приміщень:

приміщення II (15,9 кв.м), III (38,3 кв.м), IV (21,1 кв.м), V (10,1 кв.м), VI (12,2 кв.м), VII (17,2 кв.м), VIII (30,5 кв.м), IX (15,8 кв.м), X (42,2 кв.м), XI (42,3 кв.м), XII (18,4 кв.м), XXIX (45,9 кв.м), XXX (17,7 кв.м), XXXI (137,7 кв.м), XXXII (7,8 кв.м), XXXIII (10,2 кв.м), XXXIV (21,9 кв.м), XXXV (65,5 кв. м), XXXVI (5,4 кв.м), ХХХVII (194,0 кв.м), XXXVIII (18,5 кв.м), XXXIX (45,9 кз. м), ХL (5,1 кв.м), ХLІІ (7,9 кв.м), ХLІІІ (8,8 кв.м), ХLIV (24,2 кв/м), ХLV І (29,3 кв.м), XLVII (188,0 кв.м), 1-1 (20,1 кв.м), 1-2 (486,5 кв.м), 1-3 (40,4 кв.м), 1-13 (10,7 кв.м), 1-17 (10,1 кв.м), 1-18 (9,7 кв.м), 1-19 (5,9 кв.м), 1-20 (1,5 кв.м), 1-21 (13,2 кв.м), 1-22 (21,2 кв.м), 1-37 (7,3 кв.м), 1-38 (29,4 кв.м), 1-39 (2,4 кв.м), 1-41 (1,7 кв. м), 1-42 (58,0 кв.м), 1-78 (19,8 кв.м), 1-79 (8,2 кв.м), 1-80 (12,3 кв.м), 1-81 (11,5 кв.м), 1-82 (7,3 кв.м), 1-83 (7,3 кв.м), 1-84 (22,7 кв.м), 1-85 (14,8 кв.м), 1-86 (14,7 кв.м, 1-87(17,0 кв.м), 1-88 (8,3 кв.м), 1-89 (8,3 кв. м), 1-90 (8,3 кв.м), 1-91 (7,9 кв.м), 1-92 (7,9 кв.м), 1-93 (15,6 кв.м), 1-94 (15,7 кв.м), 1-95 (7,8 кв.м), 1-96 7,9 кв.м), 1-97 (7,9 кв.м), 1-98 (7,9 кв.м), XIII (20,3 кв.м), XIV (19,3 кв.м), XV (15,8 кв.м), (17,9 кв.м), XVII (17,9 кв.м), 1-224 (2,6 кв. м), ХLVІІІ (71,7 кв.м), 2-1 (38,8 кв.м), 1-43 (9,8 кв.м), 1-44 (10,1 кв.м), 1-45 (6,3 кв.м), 1-47 (8,6 кв.м), 1-46 (1,8 кв.м), 1-48 (219,5 кв.м), 1-49 (31,8 кв.м), 1-50 (6,5 кв.м), 1-51 (5,3 кв.м), 1-52 (6,4 кв.м), 1-53 (7,1 кв.м), 1-54 (5,0 кв.м), 1-55 (10,1 кв.м), 1-56 (13,8 кв.м), 1-57 (4,3 кв.м), 1-58 (5,4 кв.м), 1-59 (5,0 кв.м), 1-60 (2,3 кв.м), XVIII (19,7 кв.м), XIX (19,6 кв.м), XX (18,2 кв.м), 1-107 (8,і кв.м), 1-108 (7,3 кв.м), 1- 109 (63,7 кв.м), 1-10 (54,3 кв. м), 1-111 (17,9 кв.м), 1-112 (7,4 кв.м), 1-113 (21,1 кв.м), 1-114 (15,7 кв.м), 1-115 (14,7 кв.м), 1-123 (22,2 кв.м), 1-124 (22,2 кв.м), 1-125 (22,2 кв.м), 1-126 (34,8 кв.м), 1-127 (14,2 кв.м), 1-128 (14,3 кв.м), 1-129 (15,1 кв.м), 1-130 (26,0 кв.м), 1-131 (14,9 кв.м), 1-132 (13,5 кв.м), 1-133 (12,8 кв.м), 1-134 (12,8 кв.м), 1-135 (18,3 кв.м), 1-136 (16,1 кв.м), 1- 137 (18,3 кв.м), 1-138 (39,0 кв.м), 1-139 (8,7 кв.м), 1-140 (7,7 кв.м), 1-141 (8,8 кв.м), 1-142 (60,8 кв.м), 1-143 (7,1 кв.м), 1-144 (4,5 кв.м), 1-145 (169,8 кв.м), 1-146 (30,0 кв.м), 1-155 (30,5 кв.м), 1-156 (16,9 кв.м), 1-62 (10,8 кв.м), 1-63 (12,4 кв.м), 1-64 (6,3 кв.м), 1-65 (1,9 кв.м), 1-66 (23,5 кв.м), 1-67 (10,3 кв.м), 1-68 (25,4 кв.м), 1-69 (18,0 кв.м), 1-70 (14,5 кв.м), 1-71 (14,0 кв.м), 1-72 (4,3 кв.м), 1-73 (20,0 кв.м), 1-74 (14,0 кв.м), 1-75 (4,4 кв.м), 1-76 (23,1 кв.м), XXI (19,6 кв.м), XXII (19,7 кв.м), XXIII (18,2 кв.м), 1-157 (76,3 кв.м), 1-158 (21,9 кв.м), 1-159 (19,6 кв.м), 1-160 (19,7 кв.м), 1-161 (27,1 кв.м), 1-162 (35,2 кв.м), 1-163 (26,1 кв.м), 1-164 (11,8 кв.м), 1-165 (23,7 кв.м), 1-166 (20,2 кв.м), 1-167 (51,0 кв.м), 1-168 (29,9 кв.м), 1-169 (73,1 кв.м), 1-170 (7,6 кв.м), 1-171 (14,8 кв.м), 1-180 (23,1 кв.м), 1-181 (23,0 кв.м), 1-184 (22,7 кв.м), 1-185 (21,5 кв.м), 1-186 (15,0 кв.м), 1-187 (14,1 кв.м), 1-188 (13,7 кв.м), 1-189 (12,5 кв.м), 1-190 (12,9 кв.м), 1-191 (34,1 кв.м), 1-205 (18,8 кв.м), 1-206 (18,5 кв.м), 1-207 (19,6 кв.м), 1-210 (22,0 кв.м), 1-211 (17,7 кв.м), 1-212 (25,9 кв.м), 1-213 (20,2 кв.м), 1-214 (25,0 кв.м), 1-215 (25,6 кв.м), 1-216 (23,0 кв.м), 1-217 (31,4 кв.м), 1-218 (17,8 кв.м), 1-219 (17,2 кв.м), 1-220 (16,2 кв.м), 1- 223 (9,0 кв.м), XXIV (42,0 кв.м), XXV (16,0 кв.м), XXVI (61,6 кв.м), XXVII (15,5 кв.м), XXVIII (104,1 кв.м), 1-23 (350,8 кв.м), 1-61 (809,3 кв.м), 1-77 (844,8 кв. м).

Отже матеріалами справи достовірно підтверджено, що спірні нежитлові приміщення - №№ НОМЕР_19, НОМЕР_21, НОМЕР_6, НОМЕР_7 входять до числа приміщень торговельного центру загальною площею 7 011 кв.м на АДРЕСА_1 , які належать ПАТ «Банк «Київська Русь».

12 квітня 2011 року виконавчим комітетом Бучанської міської ради Київської області прийнято рішення № 142/6 «Про надання дозволів на зміну нумерації приміщень та виділення в окремі об`єкти права власності приміщень у торговельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 ».

Зазначеним рішенням надано дозвіл на зміну нумерації приміщень торговельного центру за вказаною адресою, а саме нежитлові приміщення №№ НОМЕР_19, НОМЕР_21, НОМЕР_6, НОМЕР_7 були змінені на нежитлові приміщення №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7.

Рішенням виконавчого комітету Бучанської міської ради від 17 травня 2011 року № 193 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 12 квітня 2011 року № 142/6 та виділено в окремі об`єкти права власності нежитлові приміщення НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 та НОМЕР_7 на АДРЕСА_1 .

Проте таке рішення як правовий акт індивідуальної дії суперечить нормам цивільного законодавства, зокрема, статті 346 ЦК України і порушує права позивача, оскільки шляхом зміни нумерації із власності позивача за первісним договором вибули відповідні приміщення.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме на нежитлові приміщення НОМЕР_17, № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, розташовані на АДРЕСА_1 , проте згоди на їх відчуження банк не надавав.

Враховуючи викладене, касаційний суд вважає помилковим висновок судів першої і апеляційної інстанцій про необґрунтованість позовних вимог і відсутність правових підстав для їх задоволення.

Судами першої та апеляційної інстанцій залишено поза увагою, що відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

За змістом цієї норми на особу, до якої перейшло право власності на майно, обтяжене іпотекою, навіть у випадках, коли до її відома не було доведено інформації про обтяження майна іпотекою, переходять всі права та обов`язки іпотекодавця.

Ухвалюючи рішення, суди попередніх інстанцій не врахували, що ПАТ «Банк «Київська Русь» згоди на відчуження іпотечного майна не надавало, що свідчить про незаконність відчуження спірного нерухомого майна та про відсутність правових підстав для видачі свідоцтва про право власності на спірні нежитлові приміщення, а, відтак, і оформлення свідоцтв про право власності на нежитлові приміщення НОМЕР_17, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 та НОМЕР_7 відбулося без відповідних правових підстав. Не звернули суди уваги і на те, що на особу, до якої перейшло право власності на майно, обтяжене іпотекою, навіть у випадках, коли до її відома не було доведено інформації про обтяження майна іпотекою, переходять всі права та обов`язки іпотекодавця.

Частиною першою статті 360-7 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи, передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний Суд України у постанові від 6 липня 2016 року у справі 6-1213цс16 вказував на те, що поділ, виділ реконструкція, зміна площі та функціонального призначення іпотечного майна не припиняють іпотеку по суті.

Зазначене також судами попередніх інстанцій залишено поза увагою.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (стаття 319 ЦК України).

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Як встановили суди, ПАТ «Банк Київська Русь» набуло право власності на приміщення торговельного центру з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 на прилюдних торгах і 12 січня 2012 року державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області Фальковською Л. М. видано ПАТ «Банк «Київська Русь» свідоцтво про право власності на придбане на прилюдних торгах нерухоме майно.

Матеріалами справи підтверджено, що шляхом зміни нумерації приміщень, розташованих на АДРЕСА_1 , з належного ПАТ «Банк Київська Русь» нерухомого майна площею 7 011 кв.м вибули приміщення, які на праві власності належать банку відповідно до свідоцтва від 12 січня 2012 року, що позбавило його права володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном.

Касаційний суд вважає, що ПАТ «Банк Київська Русь» належними і допустимими доказами довело ті обставини, на які посилалось як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в зазначеній частині. Вимога про визнання права власності на нежитлові приміщення є зайвою.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання добросовісним набувачем нежитлового приміщення НОМЕР_17 на АДРЕСА_1 , суд виходив з такого.

Обґрунтовуючи зустрічний позов, ОСОБА_4 вказувала на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 27 травня 2011 року набула у власність нежитлового приміщення НОМЕР_17 на АДРЕСА_1 . Посилаючись на вказане просила про задоволення зустрічного позову шляхом визнання її добросовісним набувачем.

Частиною першою статті 15 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення судами справи, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Вирішуючи справу, судами залишено поза увагою те, що 1 серпня 2012 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу продала ОСОБА_6 нежитлове приміщення НОМЕР_17 на АДРЕСА_1 .

Ухвалюючи рішення про задоволення зустрічного позову, суди першої та апеляційної інстанцій не зазначили, яке саме порушене право ОСОБА_4 захистив суд ухваленим рішенням, тому касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Що стосується касаційної скарги ТОВ «Адванс Сервіс», касаційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У касаційній скарзі ТОВ «Адванс Сервіс» просило скасувати рішення Ірпінського міського Київської області від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року, посилаючись на вирішення судами питання про його права та обов`язки.

Відповідно до статті 389 ЦПК України право оскаржити у касаційному порядку судові рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Дослідивши матеріали справи і врахувавши висновки суду касаційної інстанції за результатами перегляду справи за касаційною скаргою ПАТ «Банк Київська Русь», колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Адванс Сервіс».

Відповідно до частини другої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, касаційний суд скасовує рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року ухвалює нове рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Банк Київська Русь» та про відмову у позові ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 389, 396, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ПАТ «Банк «Київська Русь» задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року скасувати з ухваленням нового судового рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства Банк «Київська Русь» про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області, визнання недійсними свідоцтв про право власності на нежитлові приміщення та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 17 травня 2011 року № 193 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради від 12 квітня 2011 року № 142/6 «Про надання дозволів на зміну нумерації приміщень та виділення в окремі об`єкти права власності приміщень в торгівельному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 ».

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_8 від 5 червня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_4 загальною площею 18,3 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 .

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_9 від 5 червня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_5 загальною площею 18,3 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 .

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_10 від 5 червня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_2 загальною площею 27,1 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 .

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_11 від 8 червня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_1 загальною площею 54,3 кв.м., розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_1 .

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_12 від 4 липня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_7 загальною площею 54,3 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_3 .

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_13 від 20 червня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_6 загальною площею 7,3 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_3 ;

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення НОМЕР_17 загальною площею 46,7 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_1 .

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_12 від 4 липня 2011 року на нежитлове приміщення НОМЕР_3 загальною площею 35,2 кв.м, розташоване на АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 .

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Київська Русь» про визнання права власності на нежитлові приміщення відмовити.

ОСОБА_4 у задоволенні зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем нежитлового приміщення НОМЕР_17 на АДРЕСА_1 відмовити.

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Сервіс» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді: В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко В. А. Стрільчук М. Ю. Тітов