Справа № 315/37/19
Номер провадження № 2/315/177/19
15 квітня 2019 рокуГуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Дмитренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
16.01.2019 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В позові позивач посилався на те, що 17.07.2010 року шлюб між сторонами був зареєстрований актовим записом №198, від якого вони не мають дітей, через рік після реєстрації шлюбу між ними стали виникати сварки і непорозуміння, поступово вони втратили почуття любові та взаємоповаги, після чергової сварки вони у 2012 році припинили спільне проживання і вона переїхала до своєї сестри у с. Успенівка Гуляйпільського району Запорізької області, де мешкає до теперішнього часу, примирення вважає неможливим, спору щодо майна немає, посилаючись на ст.ст. 104, 105, 110-122 СК України прохав розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Біліченко.
05.02.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите підготовче засідання на 25.03.2019 року.
Відзив на позов до суду не надійшов.
25.03.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 15.04.2019 року за участю сторін.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 17.07.2010 року шлюб між сторонами був зареєстрований актовим записом №198, від якого вони не мають дітей, через рік після реєстрації шлюбу між ними стали виникати сварки і непорозуміння, поступово вони втратили почуття любові та взаємоповаги, після чергової сварки вони у 2012 році припинили спільне проживання і вона переїхала до своєї сестри у с. Успенівка Гуляйпільського району Запорізької області, де мешкає до теперішнього часу, спроб поновити спільне проживання сторони не здійснили, останній раз вона спілкувалася з відповідачем у 2012 році, після цього зв`язок з ним втрачено, вона навіть не знає чи останній є в живих, примирення вважає неможливим, спору щодо майна немає, посилаючись на ст.ст. 104, 105, 110-122 СК України прохав розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Біліченко.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суду не повідомив повторно, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов не подав.
Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області призначено заочний розгляд справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи судом, який не з`явився в судове засідання та не повідомив про причину своєї неявки до суду, відзиву на позов не надав, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини:
17.07.2010 року шлюб сторін був зареєстрований актовим записом №198 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьк Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Від шлюбу сторони дітей не мають, що підтверджується показаннями позивача.
В період спільного проживання сімейні відносини між сторонами не складалися.
Через рік після реєстрації шлюбу між сторонами стали виникати сварки і непорозуміння, поступово вони втратили почуття любові та взаємоповаги.
Після чергової сварки у 2012 році сторони припинили спільне проживання і позивач переїхала до своєї сестри у с. Успенівка Гуляйпільського району Запорізької області, де мешкає до теперішнього часу, що підтверджується поясненнями позивача.
Спроб поновити спільне проживання сторони не здійснили.
Спору щодо майна між сторонами не має, що підтверджується поясненнями позивача.
Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони не мають дітей, шлюбні відносини не склалися з вини сторін, що призвело до припинення спільного проживання у 2012 році, вважає примирення неможливим, спільне проживання та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін.
Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України.
Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.
Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на підставах, передбачених законом, підтверджений обставинами, встановленими судом під час їх перевірки достовірними, належними та допустимими доказами.
Суд при ухваленні рішення керується вимогами ч.8 ст.294 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Так як позивач під час державної реєстрації шлюбу змінив своє прізвище Долгих на Біліченко, а після розірвання шлюбу бажає носити своє шлюбне прізвище Біліченко то суд відповідно ч.8 ст.294 ЦПК України у своєму рішенні про розірвання шлюбу зазначає про залишення позивачу прізвища Біліченко.
Керуючись ст.ст. 3-5, 8-13, 89, ч.1 ст.141, 263-263, 268, 272-273, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 55, 104, 105, 109, 110-112 СК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17.07.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у м. Донецьк Донецької області актовим записом №198.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище Біліченко.
Повний текст рішення буде складений 16.04.2019 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: Ярош С.О.