Постанова

Іменем України

08 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 501/1088/15-ц

провадження № 61-1026св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року у складі судді Кононенко Н. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») зверталося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ «ОТП Банк» посилалося на те, що 14 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП»), правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № ML-505/038/2008 (далі - Кредитний договір), за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 50 750 доларів США під 5,99 % річних на строк до 14 квітня 2023 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором 14 квітня 2008 року між ЗАТ «ОТП» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № SR-505/038/2008 (далі - Договір поруки), за яким поручитель зобов'язалася перед банком нести солідарну відповідальність за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 своїх зобов'язань за Кредитним договором станом на 09 лютого 2015 року в нього утворилася заборгованість в розмірі 45 603,97 доларів США, що еквівалентно 1 222 634 грн 13 коп., та 462 грн 61 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 41 008,12 доларів США; несплачених відсотків за користування кредитом за період з 26 квітня 2014 року до 08 лютого 2015 року - 4 595,85 доларів США; за пенею за період з 14 березня до 26 червня 2014 року - 462 грн 61 коп. Враховуючи викладене, ПАТ «ОТП Банк» просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь вищевказану заборгованість.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 31 березня 2015 року відкрито провадження у цій справі та призначено попереднє судове засідання.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ОСОБА_4 11 вересня 2017 року подав апеляційну скаргу на цю ухвалу.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року, з урахуванням ухвали цього суду від 22 лютого 2018 року про виправлення описки, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 31 березня 2015 року.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що копію ухвали Апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_4 отримав 15 жовтня 2017 року, однак недоліки, зазначені у вказаній ухвалі, не усунув.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги.

У січні 2018 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_4 мотивована тим, що копію ухвали Апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху він не отримував. В порушення норм процесуального права апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження. В ухвалах Апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року та від 01 грудня 2017 року зроблено описки, а саме замість оскаржуваної ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 31 березня 2015 року вказана ухвала Приморського районного суду міста Одеси від 23 лютого 2015 року.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

13 березня 2018 року справа № 501/1088/15-ц надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

11 вересня 2017 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 31 березня 2015 року, проте не порушив питання про поновлення строку на її подання.

Відповідно до частини другої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення (далі - ЦПК України 2004 року) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Частиною другою, абзацами 1, 2 частини третьої статті 297 ЦПК України 2004 року,передбачено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу (залишення заяви без руху та повернення заяви у разі неусунення її недоліків у встановлений судом строк). Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та надано для усунення недоліків строк, який не може перевищувати п'яти днів в частині виконання ухвали про сплату судового збору та тридцяти днів - в частині виконання ухвали про поновлення строку.

21 вересня 2017 року зазначена ухвала суду була направлена за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_4 та отримана ним особисто 15 жовтня 2017 року.

Однак зазначені в ухвалі Апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року недоліки ОСОБА_4 не усунув.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що невиконання ОСОБА_4 вимог ухвали Апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року щодо необхідності подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 31 березня 2015 року із зазначенням поважних причин його пропуску є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що копію ухвали Апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху він не отримував, спростовуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (форма № 119), яке міститься в матеріалах справи.

Посилання в касаційні скарзі на те, що в ухвалах Апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2017 року та від 01 грудня 2017 року зроблено описки, а саме замість оскаржуваної ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 31 березня 2015 року вказана ухвала Приморського районного суду міста Одеси від 23 лютого 2015 року, є правильними, однак зазначені описки були в установленому законом порядку виправлені ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 лютого 2018 року.

Інші доводи касаційної скарги повністю спростовуються вищенаведеними обставинами справи і положеннями законодавства.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (пункт 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України».

Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Оскаржуване судове рішення апеляційного суду відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов