Справа № 569/8677/19
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді Панас О.В.
при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та « Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду. Щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. При укладанні договору сторони керувались ст. 634 ЦК України. Відповідно до якої договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Ухвалою Рівненського міського суду від 24.05.2019 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи без виклику сторін.
Ухвалою Рівненського міського суду від 30.08.2019 р. розгляд цивільної справи призначено в судове засідання з викликом сторін.
Якщо на дату нарахування процентів клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів.
Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статями 625,1048 ЦК України позивач не пред`явив.
Вимога про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 6112,93 грн. до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог в цій частині, оскільки належних та допустимих доказів використання відповідачем всієї суми кредиту, що дає право позивачу збільшити розмір кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом , що мала місце на дату нарахування процентів, позивачем не надано, а судом таких доказів не встановлено.
Окрім того, згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню за прострочене зобов`язання - 7448,67 грн.; пеню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 950,00 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення. У той же час, згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань позичальником є штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.
Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.
Виходячи з вищенаведених доводів, суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору.
Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача штрафів за порушення строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, що визначено пунктом 2.1.1.7.6 Умов, суд погоджується з тим, що позивач має право на стягнення з відповідача штрафних санкцій.
Водночас визначений у розрахунку загальний розмір штрафів 1371,75 грн., зважаючи на встановлений судом розмір заборгованості за кредитним договором, який становить загалом 7923,46 грн., суд вважає необгрунтованим і беручи до уваги визначені правила, нарахування штрафу приходить до висновку про необхідність стягнення його у розмірі 646,17 грн. (250 грн.00 коп.+ (7923,46 грн. х 5%).
На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530, 599 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273, 280-284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" - задовольнити частково.
Повне рішення виготовлене - 30.10.2019 року.
Суддя: О.В.Панас