Справа № 306/188/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.

суддів - Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

з участю секретаря: Терпай С.М.

імена (найменування) сторін:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2019 року, ухваленого у складі судді Ганчак Л.Ф., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив :

У січні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 22.02.2010 р. відповідач отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Кредит отримано відповідно до анкети-заяви та "Умов і правил надання банківських послуг". Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті privatbank.ua/terms/pages/70/ , складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. У зв`язку з неналежним виконання умов договору станом на 30.10.2018р., за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 89319,14 грн., з яких: 4221,39 грн. - заборгованість за кредитом; 76468,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3900,00грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина); 4229,48грн. штраф (процентна ставка).

За вказаних обставин, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 89319,14 грн., з яких: 4221,39 грн. - заборгованість за кредитом; 76468,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3900,00грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина); 4229,48грн. штраф (процентна ставка), а також 1921 грн. судових витрат.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2019 року у задоволенні заявленого позову відмовлено повністю.

На дане рішення Банк подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки строк дії кредитного договору встановлено до 02/2018 року, отже банк звернувся до суду 16.01.2019 року в межах трьохрічного строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,ч.3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1ст 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н від 22.02.2010 року, шляхом подачі анкети-заяви, відповідно до якої ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном виконання кредитного зобов`язання, що відповідає строку дії картки.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечив та визнав дані обставини, подав заяву, в якій просив відмовити у позові в зв`язку з пропуском звернення до суду.

З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30.10.2018р., за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 89319,14 грн., з яких: 4221,39 грн. - заборгованість за кредитом; 76468,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3900,00грн. - заборгованість за пенею та комісією, штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина); 4229,48грн. штраф (процентна ставка).

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив того, що Банк звернувся до суду з позовом з пропущенням строку позовної давності.

З такими висновками погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж за договором внесено 27.05.2015 року. В суд з позовом Банк звернувся 30.01.2019 року, тобто після спливу трьохрічного строку давності.

Відповідач ОСОБА_1 подав суду заяву про застосування строку позовної давності.

З врахуванням наведеного суд обґрунтовано відмовив у позові за спливом строків позовної давності.

В апеляційній скарзі Банк заперечив пропуск строку позовної давності, з посиланням на те, що такий не пропущено, оскільки картка для відповідача перевипускалась, строк дії якої було встановлено до 02/2018 року, і додав до апеляційної скарги довідки щодо перевипуску картки та щодо зміни кредитного ліміту.

Такі доводи апеляції не можу бути взяті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.4 ст.83 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст.367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

На момент подачі позовної заяви, вказані докази були наявні у позивача, однак, він не подав їх до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі Банк не навів об`єктивних причин, які перешкодили подати йому зазначені докази у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, долучені Банком довідки не можуть бути взяті до уваги в суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції відомостей щодо перевипуску строку дії картки були відсутні, то за наявними в ній матеріалами суд першої інстанції дійшов до вірного висновку щодо пропуску банком строку позовної давності.

За вказаних обставин суд першої інстанції правильно відмовив у заявленому позові.

Рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 01 листопада 2019 року.

Головуючий :

Судді: