Справа №263/3522/16-ц
Провадження № 2/263/210/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суду м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценко П.І., за участю секретаря судового засідання Шамбелан К.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватне підприємство «Чара» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватне підприємство «Чара» про стягнення грошових коштів.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю Папаценко П.І. визначено головуючим суддею у зазначеній справі.

Так, в провадженні судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Папаценко П.І. перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову шляхом зняття арешту на нежитлову будівлю, яку задоволено та скасовано арешт з нежитлової будівлі АДРЕСА_1 , накладений на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 28.04.2007 року у справі №2-1910/07 р., зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчудження об`єктів нерухомого майна 11.05.2007 року за №4942075, реєстратором: Перша Маріупольська державна нотаріальна контора, отже предметом розгляду є одні й ті самі приміщення про які йде мова в даному позові, оскільки ОСОБА_1 у цьому позові було заявлено клопотання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення позову щодо стягнення грошових коштів.

Також суддею Папаценко П.І. було винесено ухвалу при розгляді заяви старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Новикової Л.О. про звернення стягнення на грошові кошти, якою відмовлено у задоволенні заяви, в якій також були описані дані щодо спірного предмету даного позову за рішенням Першотравневого районного суду Донецького області.

У судове засідання від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Папаценко П.І., у зв`язку з недовірою та прийняття суддею раніше участі у знятті арешту з нерухомого майна.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Суд, ознайомившись з клопотанням представника позивача, дійшов до наступного.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «кожен має право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та свобод».

У рішенні Ради суддів України № 36 від 12.05.2016 року роз`яснено, що в разі виникнення конфлікту інтересів, який може бути врегульований в процесуальний спосіб (відвід, самовідвід), суддя врегульовує його самостійно без повідомлення про таке Раду суддів України.

За таких обставин, незважаючи на те, що підстави для відводу судді, зазначені представником відповідача у відповідній заяві, суд вважає необгрунтованими, разом з тим, з метою виключення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної цивільної справи з боку сторін чи інших осіб, що беруть участь у справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Папаценко П.І. від участі в розгляді цивільної справи №263/3522/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватне підприємство «Чара», про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Дану справу передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: П.І.Папаценко