1Справа № 335/3979/19 2/335/1606/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до правил загальної підсудності, які встановлені в статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них, згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України,

Так, позивач ОСОБА_1 у позові зазначає, що вона звертається до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом оскільки на її утриманні є малолітня дитина.

Отже, обираючи підсудність справи, позивач, ймовірніше за все, виходить з того, що є підстави для звернення до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, оскільки вона зареєстрована у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, і у неї на утриманні перебуває малолітня дитина, а саме син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, будь-яких письмових доказів тому, що у позивача на утриманні перебуває малолітня дитина та ОСОБА_1 зареєстрована у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, позивачем суду не надано в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, позивачкою у відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України не зазначено, яким прізвищем в подальшому після розірвання шлюбу буде йменуватися.

Також, при подачі позовної заяви до суду, позивачем не в повному обсязі дотримано вимоги ст. 95 ЦПК України, а саме: долучені до позовної заяви письмові докази не засвідчені належним чином.

Згідно ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відтак позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки.

При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У звязку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення наведених недоліків десять днів. Якщо у цей строк позивач відповідно до ухвали суду виконає вимоги, визначені статтєю 175 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви в строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити ОСОБА_1, що у разіне усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Макаров