Справа № 199/2799/19
УХВАЛА

15.04.2019 м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Подорець О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в її інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, де третя особа Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, про визнання договору міни дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України.

Так, ч.4 ст.177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так, у поданій позовній заяві дві вимоги немайнового та майнового характеру. При цьому судовий збір сплачено лише за вимоги немайнового характеру.

Крім того, ціну позову визначено в 100 000 грн., тоді як не надано доказів на підтвердження дійсної оцінки нерухомого майна, на яке позивач просить визнати право власності, що позбавляє суд можливості визначитися із розміром судового збору за вимоги щодо визнання права власності на квартиру, який необхідно сплатити відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, позивачу необхідно надати суду докази дійсної вартості обєкту нерухомості, яке є предметом спору, і з цієї вартості сплатити судовий збір відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Водночас, суд враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» зазначено, що вимога сплати збору цивільними судами у звязку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а у рішенні від 26.07.2005 у справі «Kniat v. Poland» ЄСПЛ указав на те, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору, про надання відстрочення чи розстрочення, національні суди повинні встановити реальний дохід (розмір заробітної плати, соціальних виплат, стипендії тощо) особи, чи наявне в неї рухоме та нерухоме майно, цінні папери, чи є в неї можливість розпоряджатися вказаним без значного погіршення власного фінансового стану.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд також вважає за необхідне розяснити позивачу вимоги ч.3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, а саме - якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст.6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 в її інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, де третя особа Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпро ради, про визнання договору міни дійсним та визнання права власності - залишити без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі у строк до 05 травня 2019 року але не більше десяти днів з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали суду і не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.Б.Подорець