У х в а л а

11 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 405/6920/16

провадження № 61-1832ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києва, прокуратури м. Києва, Державної казначейської служби України, Подільського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про відшкодування моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

30 січня 2019 року Державна казначейська служба України надіслала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 26 грудня 2018 року.

В касаційній скарзі Державна казначейська служба України просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина 2 статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2018 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року і Державна казначейська служба України не порушує питання про поновлення цього строку, а лише зазначає, що копію повного тексту постанови апеляційного суду отримано 04 січня 2019 року.

При цьому, на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови саме 04 січня 2019 року Державна казначейська служба України додала копію постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року із копією штампу про отримання та копію конверта Кропивницького апеляційного суду із штрихкодовим ідентифікатором, які не можуть бути прийняті судом, як належні докази, оскільки такі у порушення частини другої статті 95 ЦПК України не засвідчені належним чином.

Ураховуючи наведене, а також те, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень Державною казначейською службою України не заявлено, суд позбавлений повноважень поновити строк на касаційне оскарження з власної ініціативи.

Таким чином, Державній казначейській службі України необхідно надіслати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати поважність причин пропуску цього строку та надати відповідні докази.

Також, у порушення вимог пункту третього частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (підпункт перший пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року становить 1 378 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року Державній казначейській службі України необхідно сплатити 4 400 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України установлено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, касаційну скаргу Державної казначейської служби України необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 травня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк