04 листопада 2019 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.
при секретарі судового засідання Ющук О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-
Позивач звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Їх сину встановлювали пластину для виправлення прикусу та лікування зуба, на що нею було витрачено кошти у розмірі 1800 грн. Вона намагалася домовитися з відповідачем про добровільну участь в понесенні витрат на лікування спільного сина, однак отримала відмову. Просить стягнути з відповідача на її користь 900 грн, додаткових витрат на дитину та судові витрати по справі покласти на відповідача.
Позивач подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, де вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, виконуючи вимоги ст.280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане 18 березня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції.
Встановлено, що неповнолітній, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю, позивачем у справі.
За рішенням Рівненського міського суду від 11 липня 2019 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1100 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 08 травня 2019 року до повноліття дитини.
З позовної заяви вбачається, що сину сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надавали стоматологічну допомогу, а саме встановлення пластини для виправлення прикусу та лікування зуба, що стверджується актом виконаних маніпуляцій від 17.07.2019 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 2062 від 24.07.2019 року.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і при стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.
Матеріали даної справи містять належні докази про вартість лікування дитини в сумі 1800грн., що підтверджено актом виконаних маніпуляцій від 17.07.2019 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 2062 від 24.07.2019 року.
Відтак, оскільки батьки мають рівні права та обов`язки щодо утримання дітей, стягненню з відповідача підлягає половина витрати понесених позивачем на встановлення пластини для виправлення прикусу та лікування зуба дитини у розмірі 900, 00 грн. (1800 грн./2).
Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок додаткових витрат на дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 900 (дев`ятсот) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Суддя Н.Г. Кучина