Провадження № 2/200/3780/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 грудня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:головуючий - суддя Женеску Е.В.

при секретарі - Яковенко А.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кохан Ганни Леонідівни, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» про визнання рішення незаконним та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 №314727 від 05.01.2012 року належить нерухоме майно: частина будівлі дитячого комбінату № НОМЕР_2 , яка розташована в буд. АДРЕСА_1 ), та складається з літ. А-2, А1-1, А2-1, А3-2 - будівля літ. А3-2, частина літ. А1-1: у підвалі нежитлове приміщення № ІІ поз. 1-9, загальною площею 258,9 кв.м., вхід у підвал літ. а24; на першому та другому поверхах нежитлове приміщення № 3 поз. 1-40, І-1, І-2, загальною площею 515,8 кв.м., та ганки літ. а8, а9, а26, а27, сходи літ. а18, а19, навіс літ. а28. Але 23 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганною Леонідівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47902634, про державну реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта 01, номер запису про право власності 32507349, за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» на підставі іпотечного договору № 3-0399/13/14-ІР від 13.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Черниш Є.В. за реєстровим №1621, та договору про відступлення прав за Договорами іпотеки (Іпотечними договорами), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. за реєстровим №2916.

Позивач вважає, що вищезазначене рішення приватного нотаріуса Кохан Г.Л. прийнято з грубими порушеннями та всупереч приписам Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі та визначено судовий розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачі, належним чином повідомлені розгляд справи, відзиву на позовну заяву, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подали.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступне.

На підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 314727 від 05.01.2012 року ОСОБА_1 належало нерухоме майно: частина будівлі дитячого комбінату № НОМЕР_2 , яка розташована в АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 ), та складається з літ. А-2, А1-1, А2-1, А3-2 - будівля літ. А3-2, частина літ. А1-1: у підвалі нежитлове приміщення № ІІ поз. 1-9, загальною площею 258,9 кв.м., вхід у підвал літ. а24; на першому та другому поверхах нежитлове приміщення № 3 поз. 1-40, І-1, І-2, загальною площею 515,8 кв.м., та ганки літ. а8, а9, а26, а27, сходи літ. а18, а19, навіс літ. а28.

Але, як слідує із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №177356911 від 13.08.2019 року, 23 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганною Леонідівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47902634, про державну реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта 01, номер запису про право власності 32507349, за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» на підставі іпотечного договору № 3-0399/13/14-ІР від 13.11.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Черниш Є.В. за реєстровим №1621, та договору про відступлення прав за Договорами іпотеки (Іпотечними договорами), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. за реєстровим №2916.

Так, 13 листопада 2013 року між ОСОБА_1 (надалі Позивач або Іпотекодавець) та Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» (надалі Первісний іпотекодержатель) був укладений іпотечний договір №3-0399/13/14-ІР, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Черниш Є.В. за реєстровим №1621 (надалі Іпотечний договір).

В подальшому між публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» (надалі Відповідач або Новий іпотекодержатель) був укладений договір про відступлення прав за Договорами іпотеки (Іпотечними договорами), посвідчений 04 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. за реєстровим №2916. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору Новий іпотекодержатель набуває прав Первісного іпотекодержателя, зокрема, за Іпотечним договором.

Згідно з п. 1.2. Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно частина будівлі дитячого комбінату № НОМЕР_2 , яка розташована в АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 (Дніпропетровську), літ. А-2, А1-1, А2-1, А3-2, що включає в себе: будівля літ. А3-2, частина літ. А1-1: у підвалі нежитлове приміщення № ІІ поз. 1-9, загальною площею 258,9 кв.м., вхід у підвал літ. а24; на першому та другому поверхах нежитлове приміщення № 3 поз. 1-40, І-1, І-2, загальною площею 515,8 кв.м., та ганки літ. а8, а9, а26, а27, сходи літ. а18, а19, навіс літ. а28.

Відповідно до п. 5.1. Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язань за основним договором та/або іпотекодавцем обов`язків за цим договором, іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за основним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п. 5.4. Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Пунктом 5.7. Іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі права власності іпотекодержателю в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в розділі 6 цього договору, здійснюється на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, право вибору якого належить виключно іпотекодержателю.

Відповідно до п. 6.3. Іпотечного договору сторони дійшли згоди, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за основним договором в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». При цьому правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотеко держателем вважатиметься цей договір, як такий, що містить вищезазначене застереження.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 1 ст. 4 Закону передбачено, що державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення

Частина перша статті 18 Закону встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно з частиною другою цієї статті, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Згідно частини другої статті 24 Закону за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Таким чином, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації.

В свою чергу, рішення про державну реєстрацію прав приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації.

Крім того, відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотеко держателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Таким чином, державний реєстратор повинен був пересвідчитися у тому, що іпотекодавцю була направлена вимога про усунення порушення, що дана вимога була отримана іпотекодавцем та з моменту її отримання пройшло не менше 30 днів.

Натомість відповідачами не надано доказів того, що передбачена законодавством вимога про усунення порушень позивачу була направлена та отримана ним.

За таких обставин державним реєстратором було неправомірно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності та внесено запис про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА», чим порушено законні інтереси Позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування такого рішення.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кохан Ганни Леонідівни, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» про визнання рішення незаконним та скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно задовольнити.

Визнати незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47902634 від 23.07.2019 року, прийняте приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганною Леонідівною, щодо реєстрації права власності, номер запису про право власності: 32507349, на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер: 01, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та скасувати державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" (), яка здійснена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Ганною Леонідівною і внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі її рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47902634 від 23.07.2019 року, номер запису про право власності: 32507349, реєстраційний номер об`єкта: 01.

Стягнути з приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кохан Ганни Леонідівни, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕСТА» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 960 гривень 50 копійок з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Е.В. Женеску