н/п 2/490/2425/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 серпня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Чулуп О.С.,

при секретарі Росинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради

про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з сином, визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та її вихованні, а саме просить визначити наступні способи його участі у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення з сином у 1-у та 3-ю суботу місяця та в день його народження. В обґрунтування позову зазначив, що з 07.03.2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.08.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Позивач зазначає, що з червня 2014 року відповідач разом з сином проживає окремо та усілякими способами перешкоджає його спілкуванню із дитиною. У зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, підтримує висновок органу опіки та піклування.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2015 року згідно якого шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 згідно якого ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

Судом досліджено характеристику з місця роботи на позивача ОСОБА_1 згідно якої ОСОБА_1 за час праці зарекомендував себе як висококваліфікований спеціаліст, шкідливих звичок немає, за весь час своєї праці стягнень за порушення трудової дисципліни не мав.

Судом досліджено висновок виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.08.1019 року згідно якого визначено порядок участв ОСОБА_1 у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3 у вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме затверджено наступний графік: двічі на тиждень згідно графіку роботи батька, два тижні оздоровлення дитини влітку зі зміною часу за домовленістю батьків та враховуючи бажання дитини.

Відповідно дост. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

З пояснень позивача вбачається, що він прагне приймати участь у вихованні свого сина та створювати для нього необхідні умови щодо його розвитку, підтримання нормального здоров`я та відпочинку. Отже спілкування дитини з батьком не суперечить його інтересам.

Згідно ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 153 СК України, закріплює право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси.

Згідно ст. 141 СК України "мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини".

Відповідно до ст. 142 СК України зазначає, що "діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою".

Згідно ч.2 ст. 155 СК України, визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Виходячи з вимог ст. 159 СК України вбачається, що метою регулювання та судового захисту одного із батьків, який проживає окремо, є саме визначення способу участі одного з батьків у вихованні дитини шляхом встановлення періодичних чи систематичних побачень, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо, місце та час їхнього спілкування.

З огляду на вищевикладене, та те, що позивач зобов`язаний брати участь у вихованні свого сина і має право на особисте спілкування з сином, а відповідач та інші особи не мають право перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні. За такого суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково в частині визначення участі позивача у спілкуванні з дитиною.

Щодо вимоги позивача про зобов?язання відповідача не чинити позивачу перешкоду у спілкуванні з дитиною, то в цій частині вимог пе не надав суду будь-яких доказів наявності таких перешкод, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, ст.ст.142,153,155 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Визначити участь ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином, ОСОБА_3 11.07.2002 року, встановивши наступний порядок побачень з дитиною: систематичні побачення з сином у 1-у та 3-ю суботу місяця та в день його народження

В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя