Провадження №2/523/4107/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"28" жовтня 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Бузовського В. В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку, -

встановив:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеним позовом та просив визнати ОСОБА_2 , таким що втратив право користування жилим приміщенням в кв. АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог посилався на те, що він та відповідач є співвласниками зазначеної квартири, яка належить їм на праві спільної часткової власності. Разом із тим, відповідач з січня 2018 року в квартирі не проживає, оскільки переїхав до іншого міста. Реєстрація відповідача в зазначеній квартирі змушує його нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Таким чином, із посиланням на вимоги ст. 405 ЦК України та вимоги Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просить вимоги позову задовольнити.

Ппозивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.25).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце та час його проведення повідомлявся належним чином (а.с. 24), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила, відзив на позов не подавав.

Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача (а.с.25).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що квартира АДРЕСА_1 з 2012 року є спільною частковою власністю ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 6). ОСОБА_1 , має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 1975 року ОСОБА_2 , має зареєстроване місце проживання в зазначеній квартирі з 1997 року. (а.с. 7).

В січні 2018 року ОСОБА_2 , добровільно залишив зареєстроване місце проживання та фактично мешкає в іншому місті. Речі відповідача в квартирі відсутні, перепон в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинив.

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, предбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 , задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так встановлено, що ОСОБА_2 , є співвласником кв. АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Власність зобов`язує.

Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Виходячи із аналізу зазначених норм права слід дійти висновку про те, що зняття з реєстраційного обліку власника будинку (квартири) без припинення його права власності на цей будинок (квартиру) чинним законодавством не передбачено. Зобов`язання власника здійснити реєстрацію місця тимчасового проживання за іншою адресою (відмінною за адресу знаходження власності), на підставі рішення суду, чинним законодавством не передбачена.

Посилання позивача на те, що він несе додаткові витрати за ОСОБА_2 , з оплати житлово-комунальних послуг, суд до уваги не приймає, оскільки частиною четвертою ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує, отже позивач після чергової сплати витрат на житлово-комунальні послуги (або за певний період в межах строку позовної давності) не позбавлений права на пред`явлення позову до співвласника про стягнення половини коштів витрачених на утримання майна, що перебуває в спільній частковій власності, або встановити порядок користування майном із відкриттям окремих особових рахунків по оплаті комунальних послуг. Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на неможливість оформлення субсидії, оскільки така обставина правового значення для вирішення спору по суті немає.

З іншими вимогами або з інших підстав, позивач до суду не звертався.

На підставі ст. ст. 316, 317, 319, 321, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 95, 263-265, 280-283, 353,354 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 28.10.2019 року

Суддя: