Шаргородський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року

м. Шаргород

Справа № 152/1182/19

Провадження 2 /152/462/19

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Соколовської Т.О., з участю секретаря судового засідання Одудовського С.В. , розглянувши у спрощеному позовному провадженні в порядку письмового провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану та зобов`язання вчинити дії,

учасники справи - не з`явилися

встановив:

І. Короткий зміст позовної заяви

20 вересня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги, з урахуванням письмової заяви про зміну предмета позову, обгрунтовані тим, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 21.08.2019 встановлено юридичний факт, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 , 1901 року народження, поляка за національністю, уродженця с. Шостаківка, колгоспника, до арешту 29.11.1937 за звинуваченням, передбаченим ст. 54-10 ч. 1 КК УРСР проживаючого в с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, постановою НКВС СРСР та Прокурора СРСР від 17 грудня 1937 року засудженого до розстрілу, розстріляного 25 грудня 1937 року у м. Вінниця, висновком Судової колегії в кримінальних справах Верховного суду УРСР від 29 квітня 1961 року реабілітованого посмертно.

ІНФОРМАЦІЯ_3 її батько ОСОБА_2 помер.

Отже, її дід і батько є поляками і вона бажає внести зміни в актовий запис про своє народження, змінивши національність батька з "українець" на "поляк" та в актовий запис про про шлюб батьків, змінивши національність нареченого з "українець" на "поляк". У зв`язку з цим звернулася до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області області з заявою про внесення змін до зазначених актових записів цивільного стану, долучивши необхідні документи. Однак, у задоволенні заяви їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для внесення змін у актові записи цивільного стану і рекомендовано звернутися до суду.

Просить встановити неправильність в актових записах цивільного стану та зобов`язати Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести зміни до актового запису цивільного стану № 62 від 12 листопада 1962 року про її народження та актового запису цивільного стану № 1 від 10 січня 1953 року про шлюб її батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (д.п . ОСОБА_4 ), зокрема змінити національність батька з "українець" на "поляк", національність нареченого з "українець" на "поляк".

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася.

Представник відповідача - Шаргородського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області в судове засідання не з`явився.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.44).

Від начальника Шаргородського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області Магдалюк Л.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Шаргородського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, щодо задоволення позовної заяви ОСОБА_1 не заперечує (а.с.43).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

23.09.2019 позовна заява ОСОБА_1 , згідно з вимогами ч.1 статті 185 ЦПК України, ухвалою судді залишена без руху, як така, що подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу (а.с.10).

На виконання ухвали судді від 23.09.2019 позивачем 07.10.2019 подано позовну заяву з виправленими недоліками, зазначеними в ухвалі судді від 23.09.2019 (а.с.12-17).

Ухвалою судді від 08.10.2019 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, згідно з положеннями ст.279 ЦПК України. Клопотань від сторін про інше не надходило (а.с. 18-19).

Вказаною ухвалою судді відповідачеві Шаргородському РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.18-19).

Відповідач Шаргородський РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області відзив на позовну заяву не подав.

28.10.2019 до суду надійшла письмова заява від позивача ОСОБА_1 про зміну предмета позову, яка вручена відповідачеві 28.10.2019 ( а.с.28, 42).

Ухвалою суду від 05.11.2019 прийнято заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову (а.с. 44).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом

У справі, що розглядається судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , дівоче прізвище ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Шостаківка Шаргородського району Вінницької області. ЇЇ батьками, відповідно до актового запису про народження № 62 від 12.11.1962, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Шаргородського РУЮ Вінницької області 21.11.2007. Національність батьків у актовому записі про народження зазначено - українці. Вказана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 від 22.10.2019 (а.с.28, 29).

Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Гибалівка Шаргородської волості Могилівського повіту Подільської губернії. Його батьками, відповідно до запису про народження за №45 від 28.06.1922, є ОСОБА_7 , 21 рік та ОСОБА_8 , 22 роки, що підтверджується ксерокопією запису про народження № 45 від 28.06.1922 та архівною довідкою державного архіву Вінницької області Вінницької обласної державної адміністрації №07-3864/7 від 18.12.2015 (а.с. 31 - 33).

Згідно архівної довідки державного архіву Вінницької області №07-237/5 від 01.10.2015, в документах колишнього УКДБ УРСР у Вінницькій області є слідча справа за 1937 рік на ОСОБА_3 , 1901 року народження, поляка за національністю, уродженця с. Шостаківка, який до арешту проживав у с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, колгоспника. Заарештований 29 листопада 1937 року за звинуваченням, передбаченим ст. 54-10 ч. 1 КК УРСР. Постановою НКВС СРСР та Прокурора СРСР від 17 грудня 1937 року засуджений до розстрілу. Розстріляний ІНФОРМАЦІЯ_7 у м. Вінниця. Висновком Судової колегії в кримінальних справах Верховного суду УРСР від 29 квітня 1961 року ОСОБА_3 реабілітований посмертно (а.с. 37).

Рішенням Шаргородського районного суду від 21.08.2019, яке набрало законної сили 22. 09.2019 встановлено юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_3 , 1901 року народження, поляка за національністю, уродженця с. Шостаківка, колгоспника, до арешту 29.11.1937 року за звинуваченням, передбаченим ст. 54-10 ч. 1 КК УРСР проживаючого в с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, постановою НКВС СРСР та Прокурора СРСР від 17 грудня 1937 року засудженого до розстрілу, розстріляного 25 грудня 1937 року у м. Вінниця, висновком Судової колегії в кримінальних справах Верховного суду УРСР від 29 квітня 1961 року реабілітованого посмертно (а.с. 38 - 41).

Згідно з положеннями ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Батьки позивачки одружилися 10 січня 1953 року, актовий запис № 1 від 10.01.1953, їхня національність вказана "українці", що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим 10.01.1953 та про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 6 від 21.10.2016, в якому зазначено національність нареченого - "українець" (а.с.34 - 36).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 20 липня 1985 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_9 , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище - ОСОБА_10 (а.с. 30).

Позивач ОСОБА_1 , прагнучи відновити і зберегти національність по лінії батька 08.10.2019 звернулась до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області із заявою про внесення змін у актові записи про її народження, та реєстрацію шлюбу батьків, змінивши національність батька з "українець" на "поляк", національність нареченого з "українець" на "поляк" .

За результатами розгляду заяви відповідач надав роз`яснення від 08.10.2019 № 2234 - 16.27 - 34, в якому відмовив заявниці у внесенні зазначених змін в актові записи цивільного стану мотивуючи відмову тим, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, у зв`язку з втратою на підставі Указу Президента України від 27.01.1999 № 70/99 чинності Указу Президента України від 31.12.1991 "Про порядок зміни громадянами України національності", який регулював порядок зміни національності і рекомендував звернутися до суду (а.с. 16 - 17).

Відтак, користуючись правом на вільний вибір та відновлення національності позивач ОСОБА_1 має право ідентифікувати свою національність як "полька" та проводити впорядкування документів для реалізації своїх особистих прав, оскільки її дід та батько за національністю є "поляками", що підтверджується вище зазначеними доказами та не спростовано відповідачем.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

У відповідності до п.3 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються права корінних народів та національних меншин.

В статті 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин" (далі - Конвенції) встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід`ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним з напрямків міжнародного співробітництва.

Стаття 3 Конвенції визначає, що кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Частиною 1 статті 11 Конвенції передбачено, що сторони зобов`язуються визнавати за кожною особою, яка належить до національної меншини, право використовувати своє прізвище (по батькові) та ім`я мовою меншини, а також право на їх офіційне визнання, відповідно до умов, передбачених у їх правових системах.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності з вимогами ст.ст. 269, 270, 300 Цивільного кодексу України право на національність є особистим немайновим правом.

Згідно з приписами ст.300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Це право підпадає під захист ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не сможе втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних в демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про статус національних меншин в Україні", Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід`ємною частиною загальновизнаних прав людини.

Згідно з положеннями ст.3 Закону України "Про національні меншини в Україні" до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про національні меншини в Україні" відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Забезпечення формування та реалізацію державної політики у сфері міжнаціональних відносин та захисту прав національних меншин України здійснюють центральні органи виконавчої влади, визначені Президентом України (ст.5 ЗУ "Про національні меншини в Україні").

За приписами ст. 11 зазначеного Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмови від своєї національності не допускається.

Таким чином, права національних меншин мають юридичне закріплення, є невід`ємною частиною загальної системи прав людини, і тому особи, які належать до національних меншин користуються всіма правами і свободами української нації.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, шлюб … (частина друга статті 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Правовідносини з державної реєстрації актів цивільного стану, внесення до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначення засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану регулюються положеннями Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 ( далі - Правил).

Відповідно до статті 6 Закону відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно зі статтею 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться, зокрема, за заявою особи, щодо якої складено актовий запис, спадкоємців померлого. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (частини друга, третя статті 22 Закону).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Як вбачається із висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 14.11.2018 в справі 425/2737/17, зокрема у п.п.46-48, перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису про дату народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши вірну дату.

За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в вище вказаній постанові Верховного Суду.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об`єднання.

Згідно роз`яснень, що містяться в пунктах 3, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 07.07.1995 "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" при розгляді справ судам належить враховувати, що відповідно до ст.19 Закону "Про органи реєстрації актів громадянського стану" реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, зміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів. Крім цього Закону, порядок реєстрації актів громадянського стану встановлюється Правилами, які затверджуються Міністерством юстиції України. Згідно з цим Законом і Правилами суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

При розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він зокрема повинен містити відомості про національність і громадянство батьків, а якщо їх не було внесено - актовий запис має бути доповнено. Питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень, тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

У пункті 11 даної Постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести.

VІ. Висновки суду

У справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що позивачем ОСОБА_1 надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву і є достатніми для ухвалення судом рішення про задоволення її позовних вимог до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану та зобов`язання внести зміни до актових записів про її народження та одруження батьків, в частині національності батька.

Водночас, суд звертає увагу на те, що в межах цієї справи суд не встановлює факту належності позивача до певної національності, а підтверджує наявність у позивача права ідентифікувати свою національність як "полька" та правомірних підстав для впорядкування документів з метою реалізації права вільного вибору національності за принципом кровних зв`язків (кровного споріднення), сімейних традицій, впорядкування документів, та для реалізації особистих прав і отримання можливості користуватися правами, що передбачені чинним законодавством для громадян, які належать до національних меншин.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі "Ушаков та Ушакова проти України" від 18.06.2015 (остаточне - 18.09.2015), в пункті 78 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…".

Керуючись ст.ст. 7, 11, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, на підставі ст. 11, п.3 ст.92 Конституції України, ч. 1 ст. 6 ст.ст. 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства; ст.ст. 1, 3, 11 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. ст.3, 4, 5, 11, 13 Закону України "Про національні меншини в Україні", ст.ст. 6, 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", пунктом 1.1 розділу І, п 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5; ст.ст. 16, 49, 269, 270, 300 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення неправильності в актових записах цивільного стану та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Встановити неправильність в актовому записі цивільного стану про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_11 за № 1 від 10 січня 1953 року, що складений виконавчим комітетом Шостаківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в частині зазначення національності нареченого.

Встановити неправильність в актовому записі цивільного стану про народження ОСОБА_12 за № 62 від 12 листопада 1962 року, що складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області в частині зазначення національності батька.

Зобов`язати Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести зміни до:

- актового запису цивільного стану про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_11 за № 1 від 10 січня 1953 року, що складений виконавчим комітетом Шостаківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, в якому виправити національність нареченого ОСОБА_2 з "українець" на "поляк";

- актового запису цивільного стану про народження ОСОБА_12 за № 62 від 12 листопада 1962 року, що складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області, в якому виправити національність батька ОСОБА_2 з "українець" на "поляк".

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька

АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 28.11.2007, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- відповідач Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, місце знаходження: 23500, м. Шаргород Вінницька область, вул. Героїв Майдану, буд. 217, ідентифікаційний код 20087003.

Рішення ухвалено і підписано 05.11.2019.

Головуючий суддя: Т.О. Соколовська