Справа № 626/2462/19
Провадження № 2/626/747/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2019 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» про визнання кредитного договору нікчемним та його розірвання,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» про визнання кредитного договору № -3 від 07.04.2019 року нікчемним та його розірвання.

Даний позов подано за місцем проживання позивача до Красноградського районного суду Харківської області.

Так відповідно до положень ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Одночасно за загальним правилом територіальної підсудності за вимогами ст. 27 ЦПК України позови пред`являються за місцезнаходженням відповідача.

У даному випадку спір у справі виник з підстав того, що позивачка, як позичальник за спірним договором про надання фінансового кредиту від 07.04.2019, вважає, що вказаний договір порушує вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до п. 1.1 копії кредитного договору № -3 від 07.04.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» надано позивачці грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. та даний кредит надано не на споживчі цілі. Згідно з п.1.3 кредит надано строком на 20 днів.

Місцем виконання цього договору є місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація», що зазначено в п. 4.2. цього договору.

За змістом рішення Конституційного суду України від 10.11.2011 у справі №1-26-2011 дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Стаття 11 Закону України від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» передбачає, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України від 15.11.2016 року № 1734-VIII «Про споживче кредитування».

Одночасно пунктами 1, 7 ч. 2 ст. 3 Закону № 1734-VIII передбачено, що цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

В даному випадку розмір кредиту за спірним договором становить 3000,00 грн., а розмір мінімальної заробітної плати на момент укладення договору 07.04.2019 визначено у 4173,00 грн. Отже спірний кредитний договір не підпадає під дію Закону України «Про споживче кредитування».

Разом з тим Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Також п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України № 1023-XII передбачено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що позивачка отримала фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн. та в самому договорі зазначено, що даний кредит надано не на споживчі цілі, вважаю, що укладений між сторонами договір не є договором про надання споживчого кредиту.

У зв`зку з цим підсудність даної справи визначається на загальних правилах відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, тобто позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Враховуючи те, що позов пред`явлено до юридичної особи місцезнаходження якої, розташоване за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Красноградського районного суду Харківської області, справа підлягає передачі на розглядБроварському міськрайонному суду Київської області, що знаходиться за адресою: вул. Грушевського, буд. 2, м. Бровари, Київської області, 07400.

Згідно ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, зазначена вище позовна заява з усіма доданими додатками підлягає передачі до Броварського міськрайонного суду Київської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 31 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» про визнання кредитного договору нікчемним та його розірвання передати до Броварського міськрайонного суду Київської області, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 2, м АДРЕСА_2 , Київської АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області.

Суддя