РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15314/19

Провадження № 2/643/4941/19

13.12.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Постульга О.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Харкові справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину квартири за правом спільного сумісного майна подружжя ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів та просить визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 за правом спільної сумісної власності подружжя.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона з 02.06.1985 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . Згідно з договором купівлі- продажу, зареєстрованим 20.09.2000 р. Приватним нотаріусом ХМНО Бочарніковою Г.Є. під № 1651-у період шлюбу між ними на ім`я чоловіка ОСОБА_4 була придбана 2- кімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1 . Право власності було зареєстроване у КП « Харківське міськ БТІ» 27.09.2000 р. під № В-24936. Квартира має житлову площу 27,4 кв.м., загальну площу - 46,8 кв.м. 13.02.2001 р. відділом РАГС Московського районного управління юстиції м. Харкова шлюб між позивачем та її чоловіком ОСОБА_4 був розірваний. Оскільки квартира була придбана у період шлюбу за спільні грошові кошти, згідно ст.ст. 22, 28 КпШс України, який діяв на той час, позивач має право на Ѕ частину цієї квартири як на спільну сумісну власність подружжя.

Більше того, з 1997 р. ОСОБА_4 за станом здоров`я не працював, працювала та мала дохід позивачка. Тому фактично спірна квартира була придбана за її грошові кошти. Однак, оскільки чоловік приділяв багато уваги вихованню дочки, та займався побутовими питаннями родини, позивач претендує лише на 1/2 частину квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. У зв`язку з його смертю відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом після його смерті є відповідачки за справою : ОСОБА_3 як його дружина, та спільна за позивачкою та померлим дочка ОСОБА_2 . Позивачка не зверталася до суду з питання визнання за нею права власності на Ѕ частину квартири , оскільки за життя ОСОБА_4 визнавав її право. У зв`язку з порушенням її права власності на Ѕ частину квартири позивачка звернулась до суду з вказаним позовом про визнанням за нею права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 за правом спільного сумісного майна подружжя.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились , про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.06.1985 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова ,актовий запис № 639.

Згідно з договором купівлі- продажу, посвідченим 20.09.2000 року приватним нотаріусом ХМНО Бочарніковою Г.Є. реєстровий № 1651 ОСОБА_4 була придбана 2- кімнатна ізольована квартира АДРЕСА_1 . Право власності було зареєстроване у КП « Харківське міськ БТІ» 27.09.2000 р. під № В-24936. Квартира має житлову площу 27,4 кв.м., загальну площу - 46,8 кв.м.

13.02.2001 р. відділом РАГС Московського районного управління юстиції м. Харкова , актовий запис № 159 шлюб між позивачем та її чоловіком ОСОБА_4 був розірваний, відповідно довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Харкова від 01.02.2005 року № 771371. .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, відповідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 05.01.2013 року , актовий запис № 13598.

У зв`язку з його смертю відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом після його смерті є відповідачки за справою є : ОСОБА_3 як його дружина, та спільна за позивачкою та померлим дочка ОСОБА_2 .

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, судам роз`яснено, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ст. 22 КпШС, яка була чинною на час набуття права власності на квартиру ОСОБА_4 , майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Враховуючи викладене, оскільки квартира була придбана в період шлюбу з померлим чоловіком позивачки, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати за ОСОБА_5 , право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 за правом спільної сумісної власності подружжя.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційної інстанції , протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.