Справа № 700/219/19
Провадження № 2/700/184/19
05 листопада 2019 р. Лисянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Бесараб Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/219/19 провадження №2/700/184/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія УНІКА», представник позивача адвокат Сечко Сергій Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія УНІКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовані тим, 06.03.2016 року о 09.20 год. в м. Біла Церква по вул. Толстого, 24 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ВАЗ д.н.з НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та Шкода д.н.з НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2
Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення правил дорожнього руху України.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив здійснити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подавав.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів у справі, відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Дослiдивши письмові докази, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню із наступних пiдстав.
Матеріалами справи встановлено, що 06.03.2016 року о 09.25 год. в м. Біла Церква по вул. Толстого, 24 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ВАЗ д.н.з НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та легковим автомобілем Шкода д.н.з НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , про що свідчить довідка № 86901749 про дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої автомобіль ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження згідно з довідкою ВДАІ Білоцерківського МВ ГУМВС про дорожньо-транспортну пригоду № 86901749 та акту огляду транспортного засобу.
На момент ДТП між ОСОБА_3 та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.09.2015 року №АІ/8637320, згідно з яким позивач застрахував цивільну відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2016 року № 3/357/1008/16 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.
21.03.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про виплату матеріального збитку з проханням відшкодувати матеріальні збитки, отримані у зв`язку з ДТП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.
Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон N 1961-IV).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону N 1961-IV).
Згідно до статті 6 Закону N 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст.38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.
На підставі ст.ст.1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України. Керуючись ст.ст.134,141,258,259,263,264,265,266-273ЦПК України, суд,
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія УНІКА», представник позивача адвокат Сечко Сергій Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисянським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Н.В. Бесараб