Справа № 535/1270/19
Провадження № 2/535/442/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Якименко Т.О., при секретарі - Балала Л.В., розглянувши у підготовчому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Полтавської області в якому просить: визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку (літ.А-1) загальною площею 77,8 кв.м., з якої житлова становить 38,9 кв.м, та господарських будівель - літньої кухні (літ. Б.б), сараю (літ. В), гаража (літ. В1), сараю (літ. В2), погреба (літ.Д), сараю (літ. Е), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , і до смерті належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона є спадкоємцем першої черги за законом на належне померлому нерухоме майно, що складається з житлового будинку та господарських будівель, та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщину вона прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак отримала відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище спадкове майно, оскільки нотаріусу не надано правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

Позивачка вважає, що відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, позбавляє її права як спадкоємця за законом отримати у спадщину вказане вище спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивачка подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 22 травня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області.

ОСОБА_2 був чоловіком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 виданим Котелевським райбюро ЗАГС Полтавської області від 07.03.1968 року.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради від 01 серпня 2019 року № 4057, на день смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , він був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Разом із ним на час відкриття спадщини проживала дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку на заявив про відмову від спадщини.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , заведена 09 листопада 2012 року за № 246/2012 на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини.

Окрім того в спадковій справі містяться заяви від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про відмову від прийняття спадщини. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

18 червня 2019 року державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори на ім`я позивачки видано свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1500 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, до складу спадкового майна входить житловий будинок (літ.А-1) та господарчі будівлі: літня кухня (літ. Б,б), гараж (літ. В 1), сарай (літ. В 2), погріб (літ. Д), сарай (літ. Е), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 20 травня 2019 року № 4910, реєстрація права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 31 грудня 2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилась.

Звернувшись до державного реєстратора Котелевської райдержадміністрації із заявою для проведення державної реєстрації права власності на зазначене вище нерухоме майно, яке належало ОСОБА_2 , державний реєстратор встановив, що подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно.

На реєстрацію права власності на відповідний об`єкт нерухомого майна подано договір купівлі-продажу, посвідчений Зіньківською ДНК 03.06.1970 року (у посвідчувальному написі зазначено 05.06.1970 року), згідно з яким ОСОБА_2 купив будинок жилою площею 32 кв.м. з допоміжними господарчими побудовами. Водночас, заявником подано технічний паспорт, виготовлений станом на 17.05.2019 року, і в характеристиці будівель та споруд зазначено житловий будинок літ.А-1 1979 року спорудження. Враховуючи розбіжності у документах рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 47231929 від 06 червня 2019 року позивачці відмовлено у державній реєстрації права власності на вищезазначений житловий будинок.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Котелевської державної нотаріальної контори від 18 червня 2019 року № 287/02-31, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в зв`язку з тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Отже, відсутність належним чином зареєстрованого правовстановлюючого документа, який би міг підтвердити право власності та належності житлового будинку який до дня смерті належав ОСОБА_2 , позбавляє позивачку можливості оформити спадкове нерухоме майно.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, ч. 2 ст. 247, 264 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Котелевської селищної ради Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку (літ.А-1) загальною площею 77,8 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м. та господарчих будівель: літньої кухні (літ. Б,б), сараю (літ. В), гаража (літ. В 1), сараю (літ. В 2), погреба (літ. Д), сараю (літ. Е), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належало до дня смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя