Справа № 738/1511/19
№ провадження 2/738/476/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi головуючого судді Парфененко О. Я., з участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Менська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Менська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивованийє тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрований, але фактично не проживає у цьому будинку з 1996 року, комунальні платежі не сплачує. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1 , внаслідок його відсутності в ньому понад один рік без поважних причин.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Вказав, що домовленості з відповідачем щодо користування будинком відсутні

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при ухвалені рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку задовольнити позов, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше, ніж з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За приписами статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , що підтверджується Д оговором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності від 05 травня 1972 року (арк.с. 9-10).

Відповідно до Довідки Менської міської ради № 1648/04-17 від 09 липня 2019 року та Акту обстеження умов проживання від 12 липня 2019 року відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована по АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає (а.с. 13-14).

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у судовому засідання надали аналогічні по змістом показання про те, що вони підтримують дружні стосунки з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - колишня невістка позивачки, яка з 1996 року не проживає в АДРЕСА_1 , оскільки з цього часу вона проживала у АДРЕСА_2 . На даний час відповідачка проживає в АДРЕСА_4.

Під час судового розгляду доказів поважності причин непроживання відповідача за зареєстрованим місцем проживання більше одного року, а також доказів про наявність домовленості між позивачкою ОСОБА_1 - як власником житла та відповідачем, щодо користування житлом, сторонами не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком, який знаходиться по АДРЕСА_1 , так як понад один рік вона не проживала у будинку без поважних причин і будь-які домовленості між нею і власником житла - ОСОБА_1 щодо користування цим житлом відсутні та законом не встановлені.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 768,00 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтею 405 ЦК України, статтями 9, 150, 156 ЖК України, статтями 12, 13, 77-82, 263 - 265 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Менська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_3 .

Третя особа: Менська міська рада, місцезнаходження місто Мена, вулиця Титаренка Сергія, 7 Чернігівської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04061777.

Суддя О. Я. Парфененко