Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 161/6344/15-ц

провадження № 61-12362св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Волинської області від 10 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Осіпука В. В., Русинчука М. М., Федонюк С. Ю.,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна»), третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування.

Вимоги обґрунтовував тим, що 03 жовтня 2014 року на автодорозі Н-17 Львів-Радехів-Луцьк (115 км + 650 м) відбулося зіткнення автомобілів марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «BMW525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки «BMW525», складеного 02 квітня 2015 року судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 , вартість збитку станом на момент проведення дослідження становить 51 199 грн.

Відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20 квітня 2014 року № АС/5078315).

Посилаючись на те, що відповідач відмовився відшкодувати завдані збитки, позивач просив стягнути з нього страхове відшкодування в сумі 51 199 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 33 087 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із доведеності факту настання страхового випадку, що є підставою для стягнення з відповідача, як страховика винної особи, страхового відшкодування на користь потерпілої особи.

При цьому суд зазначив, що розмір страхового відшкодування дорівнює ринковій вартості автомобіля станом на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка відповідно до експертного висновку становить 33 087 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 10 квітня 2017 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Суд зробив висновок про недоведеність позовних вимог, вказавши, що в матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких можна встановити різницю між вартістю пошкодженого автомобіля позивача до і після дорожньо-транспортної пригоди.

Короткий зміст касаційної скарги

У травні 2017 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Справу № 161/6344/15-ц передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Заявник посилається на те, що при апеляційному перегляді суд апеляційної інстанції не врахував положень статей 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 16 Закону України «Про страхування» про те, що в разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Суд неправильно оцінив наявні в матеріалах справи докази, які мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки таким обставинам: 1) перед експертом питання щодо економічної обґрунтованості відновлювального ремонту автомобіля не ставилося (висновок експерта від 02 квітня 2015 року); 2) вартість автомобіля у цьому висновку вказувалася відповідно до ринкової вартості такого транспортного засобу в Республіці Польща, а не на території України; 3) відповідно до веб-калькулятора, розміщеного на офіційному сайті Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, середньоринкова вартість такого автомобіля становить 216 845 грн 70 коп.; 4) питання встановлення різниці між вартістю автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди ним узагалі не ставилося; 5) провести оцінку вартості автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди неможливо, оскільки з моменту подання позовної заяви пройшло більше 2 років і зазначений автомобіль вже відремонтований.

Обставини справи

Суди встановили, що 03 жовтня 2014 року на автодорозі Н-17 Львів-Радехів-Луцьк 115 км + 650 м ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «AUDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відволікся від керування транспортним засобом, внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з транспортним засобом марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався йому назустріч, під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 листопада 2014 року у справі № 161/17673/14-ц ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «СК «Провідна» за полісом від 22 квітня 2014 року № АС/5078315 (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50 000 грн, франшиза - 0 грн).

ПрАТ «СК «Провідна» не визнало зазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, унаслідок чого позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що відповідно до висновку судового експерта ТОВ «Експертно-правовий центр «Правекс» за результатами експертного дослідження обставин і механізму утворення пошкоджень автомобіля, що було проведене за заявою страхової компанії, заявлений комплекс пошкоджень автомобіля марки «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічної точки зору не відповідає і не міг утворитися за обставин, які наведені у поясненнях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

При поданні даного позову ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до висновку № 0014 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля BMW 525 TDS, реєстраційний номер НОМЕР_3 , складеного 02 квітня 2015 року судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 , вартість матеріального збитку станом на момент дорожньо-транспортної пригоди становить 33 087 грн; вартість матеріального збитку станом на момент проведення дослідження становить 51 199 грн; вартість відновлювального ремонту на момент проведення дослідження становить 153 183 грн 31 коп.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають зміні на момент проведення дослідження, становить 65 788 грн 72 коп.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 вересня 2015 року в даній справі призначено судову транспортно-трасологічну експертизу, за результатами якої судовим експертом Волинського НДЕКЦ надано висновок від 27 листопада 2015 року, яким установлено, що пошкодження та сліди, які наявні на автомобілі «BMW 525», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після вказаної дорожньо-транспортної пригоди, отримані внаслідок ковзного контакту саме із лівою передньою частиною автомобіля «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Інші пошкодження та сліди на кузові автомобіля «BMW 525» отримані внаслідок перекидання транспортного засобу.

На підставі вказаної експертизи суди визнали дану дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком.

Відновлювальний ремонт автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди був економічно необґрунтованим, у зв`язку з чим суди вважали його фізично знищеним.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення апеляційного суду не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач не надав належних доказів на підтвердження суми різниці вартості автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди, як це передбачено статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди).

Колегія не погоджується з висновком апеляційного суду з таких підстав.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний

у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 214 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За змістом статті 215 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) у мотивувальній частині рішення мають бути зазначені встановлені судом обставин і визначені відповідно до них правовідносини; мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

У порушення норм статей 213-215 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) суд апеляційної інстанції, визнавши автомобіль фізично знищеним, на виконання положень статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди) не встановив вартість транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди та визначив різницю, внаслідок чого передчасно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Висновки за наслідками розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення апеляційного суду - скасуванню з переданням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 10 квітня 2017 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель Є. В. Краснощоков В. П. Курило