Провадження № 22-ц/4808/1340/19
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Горейко М.Д.

секретаря Мельник О.В.

з участю представника апелянта ОСОБА_1 , заявника ОСОБА_2 та її представника адвоката Зібаровської Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна Володимира Володимировича та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, про визнання неправомірними дій та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, з апеляційною скаргою представника ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 серпня 2019 року, постановлену суддею Бабій О.М.,

Короткий зміст позовних вимог

У провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області є цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», державного реєстратора Узинської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Ногіна В.В. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. про визнання неправомірними дій та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Предметом спору є державна реєстрація права власності на квартиру по АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» від 23 травня 2019 року, іпотекодавцем якої згідно договору є співвласники ОСОБА_5 та ОСОБА_2

16 серпня 2019 року позивачем ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, у якій просила заборонити ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» вчиняти будь-які дії щодо відчуження, продажу/дарування, обміну будь яким способом нерухомого майна - квартири по АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду у даній справі законної сили; заборонити ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» та третім особам, що діють від її імені вчиняти будь-які дії, будь-яким способом щодо вторгнення, заволодіння, користування, знаходження, перебування у приміщенні квартири по АДРЕСА_1 із здійсненням будь-яких дій пов`язаних із ремонтними та іншими будівельними роботами, переоформленням договорів на отримання комунальних послуг, встановленням сигналізації, зламу та заміни замків, дверей, тощо до набрання рішенням суду у даній справі законної сили; встановити обов`язок ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», його представників та адвокатів, третіх осіб, що діють від імені даного товариства, негайно звільнити приміщення квартири по АДРЕСА_1 від осіб та речей до набрання рішенням суду у даній справі законної сили; передати квартиру по АДРЕСА_1 , яка та право власності на яку є предметом спору, на зберігання до Івано-Франківського міського відділу ДВС (уповноважених осіб державних виконавців) із можливістю опечатування майна до набрання рішенням у даній справі законної

Заяву обґрунтовано тим, що 13 серпня 2019 року шляхом зламування замка дверей та їх пошкодження, із зброєю у руках відбулося рейдерське захоплення представниками ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» її квартири по АДРЕСА_1 без будь яких судових рішень чи правових підстав. Невідомі особи захопили квартиру та відмовляються її залишати. Невідомі особи, які захопили квартиру, увесь час своїми діями провокують конфліктні ситуації та погрожують продажем квартири. В силу обставин та подій, що склалися та існують на даний час, реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, просила забезпечити позов у зазначений спосіб.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19 серпня 2019 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» вчиняти будь які дії щодо відчуження, продажу/дарування, обміну будь-яким способом нерухомого майна - квартири по АДРЕСА_1 до набрання рішенням суду у даній справі законної сили. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що між сторонами виник майновий спір стосовно квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належать ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», та є обґрунтовані підстави стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки відповідач може відчужити майно, яке належить йому на праві власності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

На ухвалу суду від 19 серпня 2019 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду щодо заборони ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» вчиняти будь-які дії щодо відчуження, продажу/дарування, обміну будь-яким способом нерухомого майна квартири по АДРЕСА_1 , яка належить ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» на праві приватної власності.

Зазначає, що судом не взято до уваги абсолютну необґрунтованість заяви, відсутність належних доказів, які б підтвердили неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. У заяві не наведено жодних інших обставин, які б підтвердили неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, не здійснено посилання на відповідні докази, які б підтверджували необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Сам по собі факт наявності спору між сторонами не є тією підставою, яка свідчить про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач повинен був довести належними та допустимими засобами доказування наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, проте такими доводами виступили цілком необґрунтовані та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами припущення позивача про нібито вірогідну можливість відчуження нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ «Фінансова компанія «Інвент». Позивач формально послався на реальність загрози відчуження нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», і не навів жодного обґрунтування наявності правових підстав для застосування заходів забезпечення позову на нерухоме майно, що йому належить. Позивачем не доведено співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, а також не надано доказів на підтвердження вчинення ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» дій, спрямованих на відчуження належного йому нерухомого майна, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зазначає, що такий вид забезпечення позову без належних підстав для його застосування, унеможливить для ТОВ «Фінансова компанія «Інвент», як власника, належне виконання встановленого ч.4 ст. 319 ЦК України припису, що власність зобов`язує.

Важливим є факт зняття з реєстрації у спірній квартирі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі втрати права власності, про що свідчить відповідне повідомлення управління реєстраційних процедур від 17 липня 2019 року.

ОСОБА_2 свідомо вводить суд в оману повідомленнями, що вона є власником квартири, зареєстрована по АДРЕСА_1 та проживає там разом з онуком та донькою. ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» є єдиним власником квартири, особи з реєстрації зняті, а квартира взята під охорону управлінням поліції охорони з 20 серпня 2019 року і на день подання апеляційної скарги з охорони не знімалась.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч.4 ст. 152 ЦПК України. Заява про вжиття заходів забезпечення позову подана 16 серпня 2019 року, проте на 04 вересня 2019 року, після спливу десятиденного строку, передбаченого ч.4 ст. 152 ЦПК України, позовна заява не була подана до суду.

ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» подало клопотання про притягнення до відповідальності позивачів за введення суду в оману та зловживання процесуальними правами. Вважає, що позивачі користуються своїми правами недобросовісно та навмисно вводять суд в оману щодо фактичних обставин справи, зокрема, стверджуючи про невідповідність суми боргу реальній сумі їхньої заборгованості за кредитним договором.

Твердження позивачів про неотримання вимоги про усунення порушення за кредитним договором є неправдивими. ОСОБА_2 , будучи обізнаною із повідомленням управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради про зняття з реєстрації осіб за вказаною адресою, ствердно заявляє протилежне. Твердження ОСОБА_2 про постійне проживання у квартирі АДРЕСА_2 є неправдивими.

ОСОБА_2 подала до суду дві заяви про вжиття заходів забезпечення позову, проте дані двох заяв є тотожними, містять одне і теж обґрунтування з посиланням на ідентичні обставини, одні і ті ж заходи забезпечення частково задоволені ухвалами суду. Вважає, що такі дії позивачки спрямовані на затягування розгляду справи з наміром досягти протиправного результату, створення перешкод для здійснення господарської діяльності ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» та ускладнення розпорядження майном юридичної особи.

Позивач ОСОБА_2 правом на відзив на апеляційну скаргу не скористалась.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно кредитного та іпотечного договору від 23 жовтня 2008 року АКБ «Форум» надав позичальнику ОСОБА_2 20000 доларів США строком до 10 вересня 2021 року. Забезпеченням кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки є однокімнатна квартира загальною площею 31, 9 кв.м, житловою площею 17 кв.м по АДРЕСА_1 та належить позичальнику ОСОБА_2 та іпотекодавцю ОСОБА_5 в рівних долях (1/2)частки (а.с. 26).

За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за 20 грудня 2018 року власниками квартири по АДРЕСА_1 зазначені ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, б /н, 02 вересня 2004 року, Госпрозрахункова група з приватизації державного житлового фонду та ОСОБА_2 , (а.с. 57-58).

На підставі договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 22 листопада 2018 року ПАТ «Банк Форум» відступив ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» всі права вимоги за іпотечним договором від 23 жовтня 2008 року за р.№6078, предметом якого є однокімнатна квартира площею 31,9 кв.м по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних долях (а.с. 55-56).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження реєстрів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру загальною площею 31, 9 кв.м по АДРЕСА_1 23 травня 2019 року зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень внесеним державним реєстратором Узинської сільської ради Ногіним В.В. (а.с. 68-69).

Позиція суду апеляційної інстанції

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши представника апелянта, який вимоги скарги підтримав, заявника та її представника, які вимоги скарги заперечили, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом вимог цивільного процесуального закону, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до змісту позовної заяви предметом позову є спір щодо визнання неправомірними дій та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру по АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Інвент». Позивачка вимоги позову обґрунтовувала тим, що державний реєстратор прийняв рішення про реєстрацію права власності та вніс запис про дану реєстрацію з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, виданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Таким чином, подаючи заяву про забезпечення позову, заявниця вважала, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме заборону вчиняти будь-які дії щодо відчуження, продажу/дарування, обміну будь-яким способом нерухомого майна предмету спору, може призвести до унеможливлення виконання рішення суду, оскільки є позовна вимога про оскарження реєстрації права власності нерухомого майна, зареєстрованого за ТОВ «Фінансова компанія «Інвент».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек. Єдиного реєстру заборон на відчуження реєстрів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на квартиру загальною площею 31, 9 кв.м по АДРЕСА_3 / АДРЕСА_4 23 травня 2019 року зареєстрована за ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень внесеним державним реєстратором Узинської сільської ради Ногіним В. В.

За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за 20 грудня 2018 року власником квартири по АДРЕСА_1 зазначені ОСОБА_2 , ОСОБА_5 (а.с. 57-58).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2019 року до Івано-Франківського ВП ГУНП в області звернулася із заявою ОСОБА_2 про те, що невідомі особи, які представились ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» самовільно, всупереч встановленому законом порядку, вчиняють дії, правомірність яких оспорюється, вчиняють незаконні дії з її майном (а.с. 83).

За даними Управління поліції охорони в Івано-Франківській області згідно договору № ІФМ-2278 від 20 серпня 2019 року головним пунктом централізованого спостереження 20 серпня 2019 року о 14.04 годині було взято під охорону приміщення по АДРЕСА_3 , 1/ АДРЕСА_4 . На 09 вересня 2019 року приміщення з охорони не знімалось.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно врахував, що між сторонами існує реальний спір стосовно нерухомого майна квартири по АДРЕСА_1 , яка є житлом для позивачів співвласників, які згідно копій паспорта зареєстровані у квартирі, а представниками ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» здійснюються активні дії щодо утримання цього житла, що дозволяє вважати обґрунтованість припущення заявника, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При забезпеченні даного позову не можна вважати, що права нового власника ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» можуть бути суттєво порушені, згідно оспорюваного правочину відповідач вже став власником квартири, а позивачі намагаються повернути втрачене.

Відповідно до ст.47 Конституції України право на житло гарантується.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 19009/04, § 41) ЄСПЛ вказав, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла.

Згідно з практикою ЄСПЛ втручання держави у право на житло є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснюється «згідно із законом», не переслідує легітимну мету - одну чи декілька з тих, що перелічені у пункті 2 вказаної статті, - чи не розглядається як «необхідне в демократичному суспільстві».

Формулювання «згідно із законом» не лише вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах та передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування (див., mutatis mutandis, рішення ЄСПЛ у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», § 43).

Згідно ч. 3, 4 ст. 9 ЖК УРСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Згідно ст. 191 ЖК УРСР житлові спори вирішуються відповідно до закону.

Суд у необхідній мірі оцінив обґрунтованість доводів заявника з врахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності забезпечення збалансованості інтересів сторін, зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення у разі невжиття таких заходів, запобігання порушення, у зв`язку з вжиттям таких заходів, прав та охоронюваних законом інтересів. Суд у повній мірі врахував дії представників відповідача щодо заволодіння житлом позивачів та враховуючи необхідність правильно захистив інтереси заявника шляхом забезпечення позову.

У даному випадку вид забезпечення позову є тимчасовим заходом, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили, не порушить право ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» на мирне володіння майном, оскільки не позбавляє відповідача права власності на нерухоме майно, яке він уже набув, а тимчасово обмежує його право в частині розпорядження таким майном в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому рішення суду у разі задоволення позову.

Не можуть вважатись обґрунтованими доводи представника апелянта у скарзі, що суд першої інстанції при вирішенні даного питання не звернув уваги, що заява про забезпечення позову подана за відсутності доказів, які б підтвердили неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, позивач формально послалась на реальність загрози відчуження майна, позивачі зняті з реєстрації, заява про забезпечення позову подана до пред`явлення позову та зловживають процесуальними правами.

Встановлено, що позивачі у даній справі зняті з реєстрації не добровільно, а за ініціативою відповідача. Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ) відкрито згідно ухвали Івано-Франківського міського суду 05 липня 2019 року, а заяву про забезпечення позову у даній справі заявник подала 16 серпня 2019 року. Враховуючи значення розгляду справи для сторони позивача, дії представників відповідача щодо житлових прав позивачів, зовсім не можна вважати, що вони в даному випадку зловживали наданими процесуальним законом правами та за доводами представника апелянта повинні нести відповідальність, встановлену законодавством.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм процесуального права при вирішенні питання про забезпечення позову у даному конкретному випадку, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 жовтня 2019 року.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

М.Д. Горейко