справа № 208/3506/18
№ провадження 2/208/1250/19
УХВАЛА

Іменем України

07 серпня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

Секретар судового засідання Корнієнко К.Є.,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області клопотання відповідача ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку» «про залишення позовної заяви без розгляду» відповідно до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, -

встановив:

06.06.2018 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , Кам`янської міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та визнання права на приватизацію квартири, та визнання права на приватизацію квартири», в якому просила:

- визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти ОСОБА_1 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 ;

- визнати право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

06.07.2018 року позивачка уточнила позовні вимоги, до відповідача ОСОБА_1 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та визнання права на приватизацію квартири», і просила:

- визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 ;

- зняти ОСОБА_1 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2018 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та визнання права на приватизацію квартири», прийнята до провадження, в порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання.

06.02.2019 року від представника позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 діючого на підставі довіреності виданої ОСОБА_2 від 24.01.2017 року, посвідченої державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованої в реєстрі за № 1-77, подана заява про проведення розгляду справи без участі Позивача (а.с. 68).

В підготовче судове засідання позивач не прибула, що не перешкоджає вирішенню питань в порядку визначеному ЦПК України, подала заяву про проведення судового розгляду за її відсутністю (а.с. 104).

Від відповідача ОСОБА_1 подано клопотання відповідно до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причин неявки.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

За змістом положень ч. 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 цього Кодексу свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання. Тобто вказує на врахування судом поважності причин неявки позивача до суду та повідомлення про причини нявки. Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вище викладене, суд відмовляє в задоволені клопотання, так як від позивача ОСОБА_2 на судове засідання яке було призначено на 07 серпня 2019 року надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, або про відкладання розгляду справи (а.с. 104).

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд-

постановив:

В задоволені клопотання відповідача ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку» «про залишення позовної заяви без розгляду» відповідно до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України - відмовити .

Копію ухвали вручити учасникам цивільного провадження в залі судового засідання під розписку, позивачу надіслати невідкладно рекомендованою поштою для відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.