Пр.№2/756/2246/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Мушкетик І.В.

за участі: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2010 року. Від вказаного шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем. Вказувала, що стосунки з ОСОБА_2 не склалися, 21.09.2012 року шлюб розірвано. При цьому, сторони не можуть домовитися щодо регулярної сплати коштів на утримання дитини. Оскільки відповідач є працездатною людиною та має можливість сплачувати аліменти, просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти обов'язку батька сплачувати кошти на утримання дитини, при цьому не погоджувався із їх розміром, що визначений позивачем.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.11.2010 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.09.2012 року шлюб розірвано.

Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем.

В судовому засіданні встановлено, що після розлучення відповідач самоусунувся від своїх обов'язків по вихованню та утриманню їх спільної дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За правилами ст. 181 САК України кошти на утримання дитини за рішенням суду (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

В судовому засіданні, відповідач пояснив суду, що не заперечує проти обов'язку сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3000,00 грн. Позивач в свою чергу, не заперечувала проти зазначеного відповідачем розміру аліментів.

Зі змісту ст. 180 СК України вбачається, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, враховуючи зазначене та надані в судовому засіданні докази і пояснення, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Судовий збір з відповідача за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України в розмірі 704,80 грн. на користь держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 141, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89,141, 259, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, проживає з адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, проживає з адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3 000 (три тисячі) грн., щомісячно, починаючи стягнення з 07.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, проживає з адресою: АДРЕСА_1, в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя: А.В. Шевчук