Єдиний унікальний номер 229/402/19
Номер провадження 2/229/301/2019
Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Білик О. А.,

за участі відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 'ПРИВАТБАНК' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК" 24 січня 2019 р. звернулось до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних виміг позивач зазначив, що відповідно до кредитного договору № б/н від 04 лютого 2011 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 2700 гривень зі сплатою 36 відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту , що відповідає строку дії картки.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК" ціл-ком виконав зобов'язання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач, порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого, утворилась заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2018 р., складає 99812,22 гривень.

29 січня 2019 року по справі було відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду у підготовче засідання 19 лютого 2019 року (а.с. 46-47).

19 лютого 2019 року підготовче засідання було закрито і справу призначено до судового розгляду на 18 березня 2019 року (а.с.53-54).

Ухвалою Дружківського міського суду від 18 березня 2019 року по справі було витребувано докази (а.с. 63-65).

04 квітня 2019 року представником позивача суду були надані докази відповідно до ухвали Дружківського міського суду від 18 березня 2019 року (а.с.68-84).

В судове засідання представник позивача не з'явився, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_1 (ОСОБА_3В.) у судове засідання зявилась, з позовними вимогами не погодилась. Пояснила, що вона втратила кредитну картку ще у 2014 році і з того часу не користувалась послугами банку. Вона не погоджувалась з підвищенням відсотків. Просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом, встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 04 лютого 2011 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала строковий кредит в розмірі 2700 гривень зі сплатою 36 від-сотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки (а.с. 10)

Відповідач погодилась з тим, що її заява разом із запропонованими Банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка" (далі-Умови) складають між нею та Банком кредитно-заставний договір.

Згідно заяви та Умови позичальник зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками, винагородою, комісією щомісячно.

На підставі ст.526 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умови договору та вимоги Цивільного Кодексу України.

На час розгляду справи судом сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 04 лютого 2011 року, що залишилася, відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 99812,22 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом складає 2528,96 гривень;

- заборгованість за відсотками за користування кредитом складають 88088,26 гривень;

-пеня складає - 3965,85 гривень,

-штраф (фіксована частина) - 500 грн.;

-штраф (процентна складова) - 4729,15 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умови зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно позову банк до заборгованості відповідача ОСОБА_1 включив - пеню 3965,85 гривень.

Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником кожного із зобов'язань, передбачених заявою АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_2 "ПРИВАТБАНК" має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу (а.с. 11 ).

Оскільки позичальник ОСОБА_1 порушила строки платежів за зобов'язаннями як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів за користування кредитом, позивач з цього приводу 24 січня 2019 р. звернувся до суду.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 повинвідповідно до кредитного договору, ст. 6, ст. 546, ст. 549 ЦК України сплатити позивачу пеню, яка на час розгляду справи судом складає 3965,85 гривень.

Із положення ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлений договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості (а.с.31)

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором позичальник ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту та процентів належним чином не виконувала , в зв'язку з чим станом на 31 берзня 2018 р. мала простро-чену заборгованість за кредитом 99812,22 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом складає - 2528,96 гривень;

-заборгованість за відсотками за користуванням кредитом складають - 88088,26 гривень;

-пеня складає - 3965,85 гривень,

-штраф - 5229,15 гривень.

Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований.

Відповідач порушила умови укладеного договору, внаслідок чого заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 04 лютого 2011 року на час розгляду справи судом відповідно до ст. 11 ЦПК України складає 99812,22 гривень.

Але, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути штраф в сумі 5229,15 грн., та пеню в сумі 3965,85 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами забороняється законом.

Так, згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м.Дружківка Донецької області віднесено до вказаного переліку.

Відповідач зареєстрована за адресою: Донецька область, м. с.Ол.Дружківка, м.Дружківка вул. Носулі, б. 40, отже, на підставі вказаного Закону він має бути звільнений від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 9195 грн., які нараховані після 14 квітня 2014 року.

З врахуванням викладеного, заборгованість станом на 31 жовтня 2018 року складає 90617,96 грн., з яких: 2528,96 грн. - заборгованість за кредитом, 88088,26 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Безумовно, вимоги позивача законі та обґрунтовані, водночас з цим вони не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідач ОСОБА_1 заявила клопотання про застосування строку позовної давності при стягненні заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ч.2. ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 2 розділу І умов та правил надання банківських послуг установлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Відповідно до пп.2.1.1.2.11 розділу ІІ документа строк дії картки вказано на лицевій стороні (місяць і рік), і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Суд встановив, що строк дії картки, яка була видана ОСОБА_1 04 лютого 2011 року не вказано (а.с.9).

Відповідно до довідки АТ КБ "Приватбанк" строк дії картки до листопада 2014 року.

Банк предявив позов до суду 24 січня 2019 року, тобто поза строком позовної давності.

Як зазначено в правовій позиції , висловленої Верховним Судом України у постанові від 12 листопада 2014 року під час розгляду справи №6-167цс14 пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

В правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності ( ст.. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Але, така заява позивачем суду не надавалась.

За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення суми заборгованості за Договором, процентів за користування кредитом та пені не підлягають задоволенню.

Оскільки, в задоволені позовних вимог відмовлено, то судові витрати відповідно ст. 141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 4,10,11,12,13,76,77,78,79,80,81258,264,265 ЦПК України ( в редакції 2017 року), ст.. 526,625,1050,1054 ЦК України, ст. 257,258,256,259,261,267, 509,526, 530,549,625, 629,1050,1054 ЦК України, суду

в и р і ш и в :

позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 'ПРИВАТБАНК' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридяти днів після проголошення рішення.

В разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено у нарадчій кімнаті 16 квітня 2019 року.

Суддя: А. Л. Гонтар