Справа № 333/7324/18
Пр. № 2-з/333/29/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 333/7324/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, а саме просить визнати за позивачем право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 02 січня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі № 333/7324/18, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

28 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити Комунарському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області вчиняти дії, спрямовані на відчуження квартири будь-яким способом, зокрема шляхом проведення електронних торгів.

В обґрунтування заяви зазначає, що предметом позову, з яким вона звернулася до суду, є визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_2. Нещодавно позивачу стало відомо, що Комунарським ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області здійснено опис та арешт вказаної квартири та призначено субєкта оціночної діяльності для її оцінки. Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по даній справі, а їх застосування не порушить права інших осіб, запропонований засіб забезпечення позову є співмірним із предявленими нею вимогами.

Суддя, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Комунарському ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавчий лист № 333/381-16-ц, виданий 21 грудня 2018 року по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів у розмірі 176 686 грн. 89 коп., у процесі виконання якого, державним виконавцем винесені постанови про опис та арешт майна боржника від 11 березня 2019 року та про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 21 березня 2019 року.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема як зазначено в рішенні по справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року (заява № 60750/00), «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року (заява № 67534/01), «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 року, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід'ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів вжити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст. 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відділу державної виконавчої служби вчиняти дії, спрямовані на відчуження квартири у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення електронних торгів, може призвести до порушення права третьої особи, а саме ОСОБА_3, на користь якої з відповідача ОСОБА_2 відбувається стягнення коштів, у звязку із чим у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 149-153, 353-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 333/7324/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: В.Б. Кулик