У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2019 Справа №1915/16682/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого: Братасюка В.М.

за участі секретаря: Созанської Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення способу і порядку виконання,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області звернувся до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП №38834985, виданої 20.03.2014 року другим Відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 28244,65 грн.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявок суду не повідомили. З огляду на це суд вважає, що зазначена обставина не перешкоджає розгляду справи в силу частини 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Вирішуючи заяву Суд відзначає наступне.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.02.2013 року у справі №1915/16682/12 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти, отримані згідно розписки від 04 березня 2011 року, в сумі 35 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 05.02.2013 року, становить 279 650 гривень, та 2796, 50 гривень сплаченого при подачі позову судового збору.

Виконавче провадження №38834985 з примусового виконання виконавчого листа №1915/16682/12, виданого 20.06.2013 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 коштів отриманих згідно розписки від 04.03.2011 в сумі 350000 доларів США, що еквівалентно 279650 грн. та 2796,30 грн. сплаченого судового збору, перебувало у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

В порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» 20.03.2014 року

державним виконавцем другого Відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Постановою в.о. начальника управління державної виконавчої служби

Головного управління юстиції у Тернопільській області від 03.03.2015року зведене виконавче провадження №38834985 про стягнення з ОСОБА_1 передано для подальшого виконання у відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області із другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

10.10.2017 року на адресу Відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа без виконання.

Керуючись вимогами п.1 ч.1 ст.37 Закону, 11.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копії якої скеровано на адресу сторін виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст.ст. 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження» 11.10.2017 року державним виконавцем звернено до виконання постанову другого Відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції №38834985 видану 20.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 28244,65 грн., оскільки виконавчий збір не стягнуто.

Керуючись вимогами ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 12.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54893207 з примусового виконання постанови другого Відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції №38834985 виданої 20.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 28244,65 грн., копії якої скеровано на адресу сторін виконавчого провадження.

21.02.2018 року на адресу Відділу надійшла заява приватного виконавця Мелиха А.І. про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку із повною сплатою боржником заборгованості згідно рішення суду, основної винагороди приватного виконавця (платіжне доручення № 65 від 20.02.2018року), а також витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем.

Згідно ч.8 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

Керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.37 Закону, 05.03.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копії якої скеровано на адресу сторін виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Керуючись вимогами ст.ст. 18, 27, 74 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень начальником Відділу 15.02.2019року винесено постанову про перевірку виконавчих проваджень №38834985, 54893207, за результатами якої у зв`язку із прогалиною у законодавстві, щодо одночасного стягнення виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця по одному і тому ж виконавчому документі який підлягав виконанню, постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 05.03.2018року винесена передчасно всупереч вимогам ст.18, 27 Закону, постанову про повернення виконавчому документа стягувачу №54893207 від 05.03.2018 року скасовано та зобов`язано державного виконавця звернутися до суду в порядку ст.18 Закону із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Суд наголошує, що оскільки рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №1915/16682/12 виконане приватним виконавцем у зв`язку з сплатою боржником заборгованості, та приватним виконавцем стягнено основну винагороду по виконанню рішення, враховуючи положення п.5.ч.5 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір, визначений державним виконавцем під час виконання рішення суду, стягненню не підлягає.

Поряд з цим зміна способу та порядку виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст учинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права й обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх учинення. Тобто суд уживає нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в порядку та в спосіб, установлені раніше.

Відповідно до частин 1,3 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У п.10 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 №14 роз`яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Таким чином законодавцем визначено, що для зміни способу або порядку виконання судового рішення необхідно аби існували обставини, які істотно, суд підкреслює, саме істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

За зазначених обставин, судом встановлено, що заборгованість боржником, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05.02.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 коштів отриманих згідно розписки від 04.03.2011 в сумі 350000 доларів США, що еквівалентно 279650 грн. та 2796,30 грн. сплачено, обставини, котрі істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви про встановлення способу і порядку виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП №38834985 виданої 20.03.2014 року другим Відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 28244,65 грн. слід відмовити, оскільки відсутні обставини, котрі істотно ускладнюють виконання саме судового рішення або роблять його неможливим, й окремо суд відзначає, що в порядку ч.3 ст. 435 ЦПК України, суд вправі вирішити питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення, проте не постанови державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 19, 435,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення способу і порядку виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у ВП №38834985 виданолї 20.03.2014року другим Відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 28244,65 грн.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня складання повного тексту якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк