Провадження № 2/127/2192/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., за участю секретаря Тронт М.О., за участі представника позивача - адвоката Кочіна Г.І., представників відповідачів - адвокатів Кухара О.І. та Грабіка М . С. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Укрсиббанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та просило з метою погашення заборгованості на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк», що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_3 умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 10.04.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 106 515,55 доларів США та пені у розмірі 527 006,37 грн., з яких: 47 850 доларів США - заборгованість по кредиту, 58 665,55 доларів США - заборгованість по кредиту, 121 541,81 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 22.05.2017 року до 22.05.2018 року, 405 464,56 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 22.05.2017 року до 22.05.2018 року, звернути стягнення на предмет іпотеки - офісні приміщення № 2,3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і складаються з: кабінету 2,3-1 площею 15,6 кв.м, службового приміщення 2,3-2 площею 2,9 кв.м, туалету 2,3-3 площею 1,5 кв.м, кабінету 2,3-4 площею 7,5 кв.м, кабінету 2,3-5 площею 10,0 кв.м, коридору 2,3-6 площею 1,7 кв.м, умивальні 2,3-7 площею 1,1 кв.м, туалету 2,3-8 площею 1,0 кв.м, кабінету 2,3-9 площею 16,5 кв.м, кабінету 2,3-10 площею 13,2 кв.м, що належать ОСОБА_3 у розмірі 39/100 та ОСОБА_4 у розмірі 61/100, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною 278 260 грн., судовий збір у розмірі 1762 грн. та судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 червня 2018 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно: офісні приміщення № 2,3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і складаються з: кабінету 2,3-1 площею 15,6 кв. м., службового приміщення 2,3-2 площею 2,9 кв. м., туалету 2,3-3 площею 1,5 кв. м., кабінету 2,3-4 площею 7, 5 кв. м., кабінету 2,3-5 площею 10 кв. м., коридору 2,3-6 площею 1,7 кв. м., умивальні 2,3-7 площею 1,1 кв. м., туалету 2,3-8 площею 1 кв. м., кабінету 2,3-9 площею 16,5 кв. м., кабінету 2,3-10 площею 13,2 кв. м., що належать ОСОБА_3 у розмірі 39/100 та ОСОБА_4 у розмірі 61/100.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2018 року було призначено судово-будівельну експертизу; витребувано від Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційні справи на: квартиру АДРЕСА_1 ; квартиру АДРЕСА_3 ; офісне приміщення №№ 2, АДРЕСА_3 ; витребувано від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради реєстраційну справу на офісне приміщення АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 26214334); зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2019 року було поновлено провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2019 року було витребувано з архіву Вінницького міського суду Вінницької області для огляду у судовому засідання цивільну справу Ленінського районного суду м. Вінниці № 2-116/11 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2019 року було повернуто заяву Акціонерного товариства «Укрсиббанк» про забезпечення позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Кухар О.І. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 09.07.2018 року (а.с. 137-139), у тому числі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Грабік М.С. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 11.07.2018 року (а.с. 154-156), у тому числі, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Вивчивши матеріали даної справи, матеріали цивільної справи № 2-116/11, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів.

10.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого ОСОБА_3 був наданий кредит у розмірі 49 500,00 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 12,40 % річних до 08.04.2033 року (а.с. 17-20).

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.09.2011 року (з урахуванням ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 26.10.2015 року) у цивільній справі № 2-116/11 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором було достроково стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 10.04.2008 року на суму 406 681,61 грн.

Отже, пред`явленням позову у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 1050 ЦК України, про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 10.04.2008 року було змінено строк виконання зобов`язань за даним кредитним договором з 08.04.2033 року на 28.09.2011 року (дата ухвалення судового рішення).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0 від 10.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на АТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки, посвідчений 10.04.2008 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. за реєстровим № 2229 (далі - Договір іпотеки), відповідно до якого ОСОБА_3 передав АТ «УкрСиббанк» в іпотеку належне йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Терещенко В.В. 10.04.2008 року за реєстром № 2226, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна за реєстраційним № 1264 /12778 та записаного в реєстрову книгу за № 193 в КП «ВООБТІ» 10 квітня 20108 року, нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 27,6 кв. м (а.с. 41-42).

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором бо законом; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави у випадках встановлених договором.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання; якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

З огляду на зазначені обставини, позивач набув право звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитним № 0 від 10.04.2008 року на суму 406 681,61 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до Договору іпотеки, предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 27,6 кв. м, що належить ОСОБА_3 , проте позивач просить звернути стягнення на офісні приміщення № 2,3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 і складаються з: кабінету 2,3-1 площею 15,6 кв.м, службового приміщення 2,3-2 площею 2,9 кв.м, туалету 2,3-3 площею 1,5 кв.м, кабінету 2,3-4 площею 7,5 кв.м, кабінету 2,3-5 площею 10,0 кв.м, коридору 2,3-6 площею 1,7 кв.м, умивальні 2,3-7 площею 1,1 кв.м, туалету 2,3-8 площею 1,0 кв.м, кабінету 2,3-9 площею 16,5 кв.м, кабінету 2,3-10 площею 13,2 кв.м, що належать ОСОБА_3 у розмірі 39/100 та ОСОБА_4 у розмірі 61/100.

При цьому, як вбачається з Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № ОС-334 від 07 березня 2019 року, загальна площа нежитлових вбудованих приміщень №№ 2,3, що розташовуються за адресою: АДРЕСА_4 , по внутрішнім обмірам становить - 71,0 кв.м, в тому числі: площа приміщень № 2 - 43,5 кв.м, площа приміщень № 3 - 27,5 кв.м; на підставі проведеного дослідження, з урахуванням вищенаведених вимог нормативних документів, діючих в галузі будівництва на території України, та наявних у матеріалах цивільної та інвентаризаційної справ документів, враховуючи, що вбудовані нежитлові приміщення № 2 та № 3 мають окремі входи та відокремлені системи електропостачання, газопостачання, водопостачання і водовідведення, можна зробити висновок, що офісне приміщення № 2 та офісне приміщення № АДРЕСА_3 є відокремленими об`єктами нерухомого майна; при проведенні натурного огляду об`єкту дослідження встановлено, що у вбудованих нежитлових приміщеннях №№ 2,3, що розташовуються за адресою : АДРЕСА_4 , приміщення спільного використання відсутні; на підставі проведеного дослідження, з урахуванням вищенаведених вимог нормативних документів, діючих в галузі будівництва на території України, та наявних у матеріалах цивільної та інвентаризаційної справ документів, можна зробити висновок, що офісне приміщення АДРЕСА_1 не є добудовою до офісного приміщення АДРЕСА_3 (а.с. 190-209).

Отже, стягнення можливо звернути виключно на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 27,6 кв. м, тобто на офісне приміщення № 3, належне ОСОБА_3 .

Однак, відповідачами було заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності, у зв`язку з чим, суд також зазначає таке.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦПК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Пред`явленням позову у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 1050 ЦК України, про дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 10.04.2008 року було змінено строк виконання зобов`язань за даним кредитним договором з 08.04.2033 року на 28.09.2011 року (дата ухвалення судового рішення).

Отже, пред`явивши позов про звернення стягнення на предмет іпотеки лише 30.05.2018 року позивач АТ «Укрсиббанк» пропустив строк позовної давності, який сплив 28.09.2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, у задоволенні позову Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки слід відмовити повністю.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а також роз`яснює сторонам, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Щодо постановлення окремої ухвали, заяву про що було подано представником позивача у судовому засіданні, то суд зауважує, що розділом VII ЦПК України передбачений окремий порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця.

Керуючись ст. 13, 81, 82, 141, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 257, 261, 267, 589, 590, 592, 1050 ЦК України, ст. 7, 33 Закону України «Про іпотеку», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Роз`яснити сторонам, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2018 року, проте заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12; )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_7 ; РНОКПП НОМЕР_3 )

Повний текст судового рішення складено 28.10.2019 року.

Суддя