Провадження №2/523/4040/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2019 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Аліна С.С.,

при секретарі - Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію публічного акціонерного товариства"Банк Михайлівський"Волкова Олександра Юрійовича про захист прав споживача фінансових послуг, визнання правочину дійсним,зобов`язання вчинити певні дії, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію публічного акціонерного товариства"Банк Михайлівський"Волкова Олександра Юрійовича про захист прав споживача фінансових послуг, визнання правочину дійсним,зобов`язання вчинити певні дії.

До суду надійшла письмова заява від представника відповідача про залишення позовної вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію публічного акціонерного товариства"Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за рахунком НОМЕР_2 в розмірі 154 013 грн. - без розгляду.

Свої вимоги обґрунтував тим, що з 23 травня 2016 в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджена тимчасова адміністрація, а з 13 липня 2016 розпочата процедура ліквідації. Банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами, є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону), тому його не можна вважати спором у зв`язку з процесом ліквідації банку, тому розгляд даного спору до юрисдикції адміністративних судів. Аналагічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 року по справі № 804/15159/15.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вищевказаної заяви представника відповідача з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що з 23 травня 2016р. в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджена тимчасова адміністрація, а з 13 липня 2016 р. розпочата процедура ліквідації. Банк здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VІ).

Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами і цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Статтею 35 Закону тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (ч. 2 ст. З Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 3 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

За змістом п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 16 цього Закону, позови, подані проти посадових осіб Фонду, вважаються поданими проти Фонду. оскільки Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» є працівником Фонду.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. До компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Крім того, пунктом 25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" передбачено, що відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Оскільки фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 19 ЦПК України можна дійти висновку про неможливість розгляду в порядку цивільного судочинства справ щодо зобов`язання Уповноваженої особи Фонду вчинити дії. А отже, виходячи з положень ст. 19 КАС України, такі справи повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

В постанові Верховного Суду від 12.04.2018 року по справі № 820/11591/15 викладено висновк, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим і не є спором у зв`язку з процесом ліквідації банку, а має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VІ), тому належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 року по справі № 804/15159/15.

Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на відшкодування за рахунок коштів Фонду, щодо формування реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку-боржника.

Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в цих учасників виникають відповідні права та обов`язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих осіб, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону № 4452-УІ вирішує виключно Фонд.

Таким чином, немає підстав вважати, що правовідносини між вкладниками та Фондом щодо формування переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, складаються з участю банку. Тому ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого відшкодування вкладникам.

Наведене свідчить про те, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами, є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону), тому його не можна вважати спором у зв`язку з процесом ліквідації банку.

Верховний Суд у постанові від 06.06.2018 року по справі № 804/15159/15 дійшла висновку, що Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду в цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З таких підстав, позовна вимога Позивача у справі № 174/544/19 щодо зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду інформацію щодо включення Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 257, ст.260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну вимогу ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію публічного акціонерного товариства"Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича про зобов`язання уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за рахунком НОМЕР_2 в розмірі 154 013 грн. - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала складена та підписана 04.11.2019 р.

Суддя: Аліна С.С.