Ухвала

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 752/13605/18

провадження № 61-18884ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року у даній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертоїстатті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) заявником не додано до неї документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До касаційної скарги додано клопотання, у якому ОСОБА_2 просить відстрочити їй сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, посилаючись на важкий майновий стан. Зазначає, що її заробітна плата за вересень 2019 року становила 5 313,00 грн, з яких більшу частину вона перерахувала на рахунок своєї дочки, в інтересах якої діє та чиї права намагається захистити. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 надано довідку про те, що вона працює медсестрою в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Гімназія «Наше майбутнє» і її заробітна плата за період з 01 квітня 2019 року по 30 вересня 2019 року складала 39 306,78 грн, а також надано копії квитанцій про переказ коштів на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Статтею 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з касаційною скаргою.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Виходячи з вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, тавраховуючи те, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік, як і наявності інших умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», а також доказів відсутності у неї інших доходів, окрім заробітної плати, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини третьої статті6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з частиною п`ятою статті6 Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складав 1 762,00 грн.

На підставі викладеного, виходячи з наявності трьох вимог немайнового характеру (за одну вимогу ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті статті 5 Закону України «Про судовий збір»), розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 4 228,80 грн (1 762,00 х 0,4 х 3 х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): НОМЕР_1, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати відповідний документ,або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_2 просить скасувати, зокрема, постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року, однак додає до неї копію постанови цього суду від 30 вересня 2019 року.

Таким чином, заявникові слід уточнити вимоги до суду касаційної інстанції, вказавши, яке саме рішення суду апеляційної інстанції нею оскаржується.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 вересня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 29 листопада 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов