Справа № 178/208/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2019 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.,

при секретарі Янченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_3 , Криничанська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним заповіту від 06 серпня 2014 року, посвідченого від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 виконавчим комітетом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, та визнання недійсною довіреності від 05 серпня 2014 року, посвідченої від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 виконавчим комітетом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом та вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання спадщини позивачу було відмовлено та роз`яснено, що 06 ІНФОРМАЦІЯ_2 2014 року зі слів ОСОБА_4 було складено заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яким померла заповіла ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке буде належати їй на день смерті та взагалі все те, на що вона матиме право за законом.

Позивач з даним заповітом не погоджується та вказує, що ОСОБА_4 тривалий час хворіла на цукровий діабет 2 типу, тяжкої форми, була інсулінозалежною. Ускладненням цієї хвороби була діабетична проліферативна ретинопатія обох очей, ускладнена катаракта, фіброз скловидного тіла, від слойка сітківки обох очей. ОСОБА_4 мала інвалідність, знаходилась на обліку в КЗ «Криничанська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради. За виписками з цієї лікарні, вона щорічно оглядалася окулістом, оскільки постійно скаржилася на поганий зір і його систематичне погіршення.

Позивач зазначає, що на рік складання заповіту ОСОБА_4 , майже нічого не бачила, бо показники її зору складали в 2014 році VOD=0,1 , VOS=0. Та вона знаходилась на лікуванні в Дніпропетровській клінічній офтальмологічній лікарні з 27 жовтня 2010 року по 07 листопада 2010 року, оскільки практично нічого не бачила. У зв`язку з чим, вона не могла нічого прочитати, особливо рукописний текст заповіту, який було написано секретарем виконавчого комітету Червоноіванівської сільської ради Кривошея ОСОБА_5 . Позивач вказує, що записи в тексті заповіту не належать померлій ОСОБА_4 , а зроблені від її імені іншою особою. Крім того, заповіт складався за місцем проживання заповідача по АДРЕСА_1 , але у ньому не зазначено причину посвідчення за домашньою адресою. Також позивач зазначає, якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщення органу місцевого самоврядування, то в посвідчу вальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Натомість, ані в тексті оспорюваного заповіту, ані в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій такої причини посадовою особою не зазначено. Також не зазначено паспортних даних заповідача ОСОБА_4 в реєстрі вчинення нотаріальних дій.

ОСОБА_1 вказує, що за день до складення заповіту, 05 серпня 2014 року ОСОБА_4 оформила довіреність в приміщенні органу місцевого самоврядування с. Червоноіванівка, яку зареєстровано в реєстрі за № 47, на ім`я ОСОБА_2 , якою довірила йому оформити її спадкові права на майно, яке залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . При встановленні особи довірителя, посадовою особою, яка складала довіреність зазначено паспорт ОСОБА_4 АМ НОМЕР_1 , виданий Криничанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 01 лютого 2001 року, однак номер паспорта відрізняється від номера паспорта довіреної особи ОСОБА_2 одним числом, НОМЕР_2 . Також в довіреності зазначено, що видана вона на один рік, але діє до 05 серпня 2014 року, тобто день видачі і день закінчення правочину співпадають. Також померла за станом здоров`я не могла самостійно прочитати текст довіреності. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом та просить визнати недійсним заповіт від 06 серпня 2014 року, посвідчений від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 виконавчим комітетом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та визнати недійсною довіреність від 05 серпня 2014 року, посвідчену від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 виконавчим комітетом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та пояснили, що відповідач здійснював догляд за матір`ю ОСОБА_4 , та розпорядження спадщиною, складання заповіту було її власним волевиявленням. Посилання позивача на порушення норм законодавства при складанні заповіту є безпідставними та хибними. Та вказання на те, що мати не могла бачити та писати особисто є не вірними, оскільки згідно висновку експерта встановлено, що з урахуванням стану зору на 2014 рік ОСОБА_4 могла мати можливість самостійно прочитати рукописний текст заповіту, підписати заповіт, зазначивши при цьому своє прізвище, ім`я та по батькові, а також написати текст з чотирьох рядків, розташований паралельно один одному. Також не допущено порушень спри видачі довіреності. Тому вони просять в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Червоноіванівської сільської ради позовні вимоги не визнав і пояснив, що пороушекнь при свладенні та посвідченні оскаржуємих документів не було, позовні вимоги на його думку задоволенню не підлягають.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений, письмово повідомив справу слухати за його відсутності. Також зазначив, що проти даного позову заперечує, оскільки ОСОБА_4 дійсно склала заповіт на його брата ОСОБА_2 , про що особисто йому повідомила. Саме ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною здійснювали догляд за матір`ю.

Представник третьої особи Криничанської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи сповіщений.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що йому відома родина сторін у справі, він був сусідом ОСОБА_4 , у якої були проблеми з зором. Деякий час за нею здійснювали догляд односельчани. Особисто він одного разу в 2014 році отримував для неї відправлення та за її проханням зачитував записку, яка була з тим відправленням. Майже щодня до неї приходив ОСОБА_8 та робив їй уколи, оскільки вона хворіла.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 доводилась їй бабусею. В дитинстві часто приїжджала до неї та здійснювала допомогу по домогосподарству. ОСОБА_4 достатньо довгий час хворіла та згодом в неї почала виражатись сліпота. Відповідач у справі жодним разом не здійснював ніякої ОСОБА_10 , а лише користувався набутим майном та час від часу брав її пенсію. Вважає що заповіт від імені ОСОБА_4 складений не правильно.

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що доводиться невісткою ОСОБА_4 з 2006 року вона почала хворіти та періодично проходила лікування в медичних закладах. Згодом почала скаржитися на втрату зору. Систематично час від часу приїжджала з чоловіком до свекрухи та допомогали по домогосподарству та періодично передавала в село до ОСОБА_12 посилки з їжею.

Свідок ОСОБА_13 вказала, що є невісткою ОСОБА_4 , дружиною ОСОБА_2 . Приблизно з 2000 року ОСОБА_14 хворіла цукровим діабетом. Приблизно у 2006 році їй відрізали частково кінцівку стопи, через що мала проблеми з пересуванням. У зв`язку з чим потребувала допомоги, яку вони з чоловіком й намагались надавати. У зв`язку з появою хвороби цукровий діабет, ОСОБА_4 почала частково втрачати зір, однак певні речі робила самостійно та допомоги не потребувала.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що з 2006 по 2016 роки працювала поштаркою в с.Червоноіванівка та приносила пенсію ОСОБА_4 . В відомостях за отриману пенсію ОСОБА_4 ставила свій підпис власноручно.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні вказала, що вона з 2010 року проживає в с. Червоноіванівка та певний проміжок часу приходила додому до ОСОБА_4 і робила їй перев`язування кінцівки ноги, оскільки частина була ампутована. За весь час у них були добрі стосунки. Відомо, що у ОСОБА_12 були проблеми із зором, але не бачила, щоб остання носила окуляри.

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що ОСОБА_4 була їй сусідкою. З певного часу ОСОБА_14 почала хворіти на цукровий діабет, у зв`язку з чим згодом почала втрачати зір. Проте мала можливість самостійно вийти з хати у двір та користуватись мобільним телефоном. ОСОБА_2 час від часу приїжджав до неї та відвідував, здійснював допомогу по дому. Бачила як у ОСОБА_4 вдома лежали окуляри, проте вона їх не одягала.

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що працює секретарем виконавчого комітету Червоноіванівської сільської ради та 05 серпня 2014 року ОСОБА_4 склала довіреність на свого сина ОСОБА_2 , з метою збирання та складання документів по спадковому майну. 06 серпня 2014 року від імені ОСОБА_4 було складено заповіт, який вона особисто посвідчила та розпорядилася по своїй волі належним їй майном. Вказаний заповіт було складено належним чином та в рамках законодавства.

Оцінивши докази по справі, заслухавши сторін у справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути частково задоволеними з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . 06 серпня 2014 року зі слів ОСОБА_4 було складено заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яким ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке буде належати їй на день смерті та взагалі все те, на що вона матиме право за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до вимог ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, відповідно до ст. 202 та ст. 1233 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а також особистим розпорядженням фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положення ст. 1251 ЦК України передбачають, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на те особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Позивач з даним заповітом не погоджується оскільки ОСОБА_4 тривалий час хворіла та на час складання заповіту ОСОБА_4 , майже нічого не бачила, у зв`язку з чим, вона не могла нічого прочитати, особливо рукописний текст заповіту, який було написано секретарем виконавчого комітету Червоноіванівської сільської ради Кривошея А.В. Крім того, заповіт складався за місцем проживання заповідача по АДРЕСА_1 , але у ньому не зазначено причину посвідчення за домашньою адресою. Також позивач зазначає, якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщення органу місцевого самоврядування, то в посвідчу вальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Натомість, ані в тексті оспорюваного заповіту, ані в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій такої причини посадовою особою не зазначено. Також не зазначено паспортних даних заповідача ОСОБА_4 в реєстрі вчинення нотаріальних дій. Тобто позивачем чинність заповіту оспорюється з двох підстав - неможливості заповідача за станом здоров`я прочитати та підписати заповіт та недотримання процедури складення та посвідчення заповіту.

Згідно висновку експерта № 224 від 13 листопада 2018 року вбачається, що з урахуванням стану зору на 2014 рік, ОСОБА_4 могла мати можливість самостійно прочитати рукописний текст заповіту від 06 серпня 2014 року, підписати заповіт, зазначивши при цьому своє прізвище, ім`я та по-батькові, а також написати текст з чотирьох рядків, розташований паралельно один одному. Тобто в судовому засіданні встановлено, що заповідач могла за станом здоров`я прочитати та підписати заповіт самостійно.

Чинність заповіту пов`язується законом із дотриманням вимог щодо його форми і посвідчення. Наведені вимоги діючого законодавства щодо змісту та форми під час складання заповіту не були дотримані в частині невказання в заповіті причини складання заповіту поза приміщенням органу місцевого самоврядування, та недотримання форми посвідчення заповіту, записаного зі слів заповідача, що є порушенням п. 2.1,

п.2.11 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11 листопада 2011 року. Проте порушення права заповідача було вчинене з боку публічного органу - Червоноіванівської сільської ради, а не громадянина, тобто мало місце непропорційне втручання у права заповідача на мирне володіння своїм майном, що є порушенням ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Тим більш доказів порушення свободи волевиявлення заповідачки щодо розпорядження належним їй майном шляхом складення заповіту, як прояву права заповідачки на мирне володіння своїм майном, в судовому засіданні не встановлено. Вказані обставини є підставами для відмови в задоволенні позову в частині визнання заповіту недійсним дійсним.

Відповідно до висновку експерта № 224 від 13 листопада 2018 року здатність ОСОБА_4 самостійно прочитати надрукований текст довіреності від 05 серпня 2014 року викликає сумнів, так як за розміром шрифту тексту гострота зору для його прочитання має дорівнювати 0,3, а не 0,1, як те визначено у ОСОБА_4 . У зв`язку з неможливістю прочитати надрукований текст ОСОБА_4 потребувала допомоги сторонніх осіб, які б скерували де саме в графі поставити свій підпис у довіреності.

З розрахунку на викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання недійсною довіреності від 05 серпня 2014 року, яку посвідчено від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 , обґрунтовані, оскільки ст.207 ЦК України визначає підписання тексту правочину іншою особою, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно. А підписання довіреності без ознайомлення з її текстом свідчить про відсутність вільного волевиявлення учасника правочину як передбаченої ч.3 ст. 203 ЦК України вимоги, необхідної для чинності правочину, а також недотримання форми вчинення довіреності і є підставою для визнання правочину недійсним, як те передбачено ст. ст. 215, 218 ЦК України.

З урахуванням часткового задоволення позову, суд за правилами ст. 141 ЦПК України, покладає на відповідача обов`язок по сплаті судового збору на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати недійсною довіреність від 05 серпня 2014 року, посвідчену від імені ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_2 виконавчим комітетом Червоноіванівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352,40 грн. судового збору.

В задоволенні решти позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 жовтня 2019 року.

Суддя: Б. М. Цаберябий

р