Справа №402/680/19
РІШЕННЯ

іменем України

"25" жовтня 2019 р. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бондаренка А.А.,

секретаря судового засідання Хименка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законний представник відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

В позовній заяві посилається на те, що є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстровані три особи:

ОСОБА_1 - власник будинку, зареєстрована з 11.02.1991 року,

ОСОБА_2 - син Позивача, зареєстрований з 15.11.2007 року;

ОСОБА_3 - онука Позивача, донька сина Позивача ОСОБА_2 ; зареєстрована з 22.04.2014 р.

Відповідно до довідки Данилово-Балківської сільської ради від 13.05.2019 року № 285 ОСОБА_1 проживає одинока.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 13.05.2019 року № 9 сім`ї ОСОБА_1 , яка проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1 комісією встановлено, що за даною адресою зареєстровані також ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з 2014 року за вказаною адресою не проживають по даний час. Син Позивача з онукою та дружиною проживають окремою сім`єю по АДРЕСА_2 .

Отже, Відповідачі на даний час зареєстровані за вищевказаною адресою, хоча фактично проживають з 2014 року за іншою. В будинку Позивача Відповідачі не проживають і не з`являються. Даний факт можуть також підтвердити свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, оскільки вона позбавлена права, передбаченого ст. 317 ЦК України щодо можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Позивач є особою похилого віку, її доходом є лише пенсійні виплати, а тому має бажання оформити субсидію на комунальні послуги, проте перебування Відповідачів на реєстрації у її домоволодінні позбавляє її такої можливості. Відповідачі не сплачують комунальні платежі, участі щодо витрат на утримання будинку не приймають, з 2014 року проживають окремо своєю сім`єю по АДРЕСА_2 .

Позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечили та просили його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов піддягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 28.11.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області С. Кондратюком, ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Факт не проживання відповідачів підтверджується заявою від 01.10.2019 року, підписаною сусідкою позивачки ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_2 , 1991 року народження, та його донька ОСОБА_3 , 2014 року народження за адресою АДРЕСА_1 , не проживають.

Оскільки в будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі, позивачка не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном.

Як передбачено ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Дана стаття повністю кореспондується з нормами ст. 317 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців.

Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об`єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. 71,72 Житлового кодексу України, ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Відмовити ОСОБА_1 у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у зв"язку з відсутністю підтверджуючих документів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Позивач:

- ім`я: ОСОБА_1 ;

- місце проживання: АДРЕСА_1

- реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: НОМЕР_1 ;

Відповідачі:

- ім`я ОСОБА_2 ;

- місце проживання: АДРЕСА_2

- реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: не відомий.

- ім`я ОСОБА_3 ;

- місце проживання: АДРЕСА_2

- реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: не відомий.

Суддя: А.А. Бондаренко