Провадження № 2-зз/496/2/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Горищенко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою і просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2016 року, у вигляді накладення арешту, а саме: на земельну ділянку площею 0,100 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2007 року та заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження в будь-який спосіб незакінченого будівництвом та не введеного в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 280,50 кв.м. та земельної ділянки площею 0,100 га за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2007 року, в рамках цивільної справи № 521/17135/16-ц.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила питання про скасування заходів забезпечення позову розглянути без її участі, на задоволенні заяви наполягає.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки від нього не надходило.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні суду знаходилася цивільна справа № 521/17135/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 05 грудня 2016 року був забезпечений позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,100 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2007 року та заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження в будь-який спосіб незакінченого будівництвом та не введеного в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 280,50 кв.м. та земельної ділянки площею 0,100 га за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2007 року (т. 1 а.с. 120-121).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року цивільна справа розглянута, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

18 вересня 2018 року постановою апеляційного суду Одеської області вищевказане рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 січня 2018 року скасоване та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково та визнано об`єкт незакінченого будівництва за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа якого складає 270,50 кв. м. спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визначено за ОСОБА_1 право на 1/2 частину об`єкту незакінченого будівництва за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа якого складає 270,50 кв. м.; визначено за ОСОБА_2 право на 1/2 частину об`єкту незакінченого будівництва за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа якого складає 270,50 кв. м.; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,100 га.; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,100 га. В решті вимог відмовлено.

Разом з цим, додатковою постановою апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задоволено та ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 20 733 грн., які складаються з судового збору в сумі 4 685,20 грн, за подання в суд першої інстанції позовної заяви про поділ майна, 320 грн. за подачу клопотання про призначення експертизи, 8 700 грн. за проведення комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 22/2017 від 03.10.2017 року та 7027, 80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

До того ж, постановою Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50% понесених ним судових витрат у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у розмірі 862,50 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . про виправлення описки в постанові апеляційного суду Одеської області від 18 вересня 2018 року.

Підсумовуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Проте судом не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, суд у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у теперішній час відпала необхідність у накладенні арешту, оскільки справа розглянута, рішення суду набрало законної сили, тому є підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку площею 0,100 га, розташовану за адресою: селище Усатове Нерубайської сільської ради Біляївського АДРЕСА_2 , цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2007 року та заборони ОСОБА_2 вчиняти дії щодо відчуження в будь-який спосіб незакінченого будівництвом та не введеного в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 280,50 кв.м. та земельної ділянки площею 0,100 га за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06 грудня 2007 року, вжиті ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2016 року - скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2019 року.

Суддя О.І. Трушина