Справа № 357/6283/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

08.06.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачам з 15.04.2005 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною подання даного позову є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, протягом тривалого часу вони не підтримують сімейно шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, хоча і проживають за однією адресою, сімя розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, а саме: у можливості створення ними власних сімей. Оскільки збереження шлюбу та примирення між ними є неможливим через постійні конфлікти, свідком яких є син, просив шлюб розірвати.

21.08.2018 року, після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.

10.09.2018 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що твердження позивача про стійке волевиявлення сторін щодо розірвання шлюбу не відповідає дійсності, оскільки вона ніколи не виявляла бажання розлучитись з позивачем, адже вони мають неповнолітню дитину, яка повинна виховуватись і зростати в повноцінній сімї, що в повній мірі відповідає інтересам дитини, її розвитку та вихованню. Син любить свого батька, бажає з ним спілкуватись. З нетерпінням чекає з ним зустрічей. Постійні конфлікти, про які зазначає позивач, є надуманими і спровокованими ним, не мають постійного, стійкого характеру і у більшості своїй стосуються відсутності з боку позивача фінансового забезпечення дитини. Близько пів року тому позивач познайомився із жінкою, яка стала його коханкою і яка дуже негативно впливає на нього, тому позивач зовсім перестав брати участь у вихованні дитини, в тому числі перестав матеріально забезпечувати дитину. Також, позивач просить покласти на неї судові витрати, проти чого вона категорично заперечує, тому що на даний час сама забезпечує дитину і сплачує комунальні послуги за квартиру, а її заробітної плати ледве вистачає на життя. Вважає, що шлюб між нею та позивачем можливо і потрібно зберегти, що повністю відповідає інтересам їх спільної дитини, її вихованню та всебічному розвитку.

27.09.2018 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області сторонам, за клопотанням відповідача, була надано строк для примирення до 27.03.2019 року.

27.03.2019 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив судові витрати залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_2 повторно до суду не зявилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що відповідач подала до суду відзив на позов, була належним чином повідомлена про судове засідання, повторно не зявилась до суду та не повідомила причин неявки, суд прийшов до висновку, про розгляд справи за відсутності відповідача та прийняття рішення на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 15.04.2005 року у відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 216 ( а.с. 17), від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 18), протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, між сторонами втрачено взаємні почуття любові і поваги та взаєморозуміння, сімя розпалась остаточно, а подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 24,25,37).

Частиною 1 статті 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі вище викладеного, враховуючи, що сторонам було надано строк для примирення, який позитивного результату не дав, оскільки позивач має стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач сплатив при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 704,80 грн. ( а.с. 1) та заявив клопотання про залишення судових витрат за ним без відповідного відшкодування.

Керуючись ст.ст. 110 - 114 СК України, ст.ст. 12, 76 81, 223, 258, 259, 264 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( 18.02.1967 рік народження, ІН:НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, б-р 50-р. Перемоги, 107, кв.47) до ОСОБА_2 ( 27.11.1971 рік народження, ІН: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, б-р 50-р. Перемоги, 107, кв.47), про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15.04.2005 року у відділі РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 216, розірвати.

Прізвище відповідача ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити «Назарко».

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.04.2019 року.

СуддяОСОБА_4