Справа № 645/6987/18
Провадження № 2-ві/645/7/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.,

секретар судового засідання - Кривеженко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарка О.П. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Шарко О.П. знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявила відвід судді Шарко О.П. у зв'язку тим, що є обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді, а саме упередженість судді Шарко О.П. при розгляді адміністративної справи відносно дорожньо-транспортної пригоди між автомобілем БМВ під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем БМВ під керуванням водія ОСОБА_3 підтверджується відмовою в задоволенні клопотання про проведення судово-автотехнічної експертизи та відмовою в допиті свідків, які знаходились на перехресті та в автомобілі в момент ДТП, що є одним із порушень принципу рівності сторін.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П. від 12.04.2019 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 про відвід визнано необґрунтованою, а справу передано до канцелярії суду для вирішення заяви про відвід судді іншим складом суду.

Матеріали заяви про відвід, передано в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України відповідно до протоколу автоматизованого розподілу на розгляд судді Горпинич О.В.

Частиною 8 статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв'язку з тим, що суд прийшов до висновку про вирішення питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про відвід судді Шарка О.П., приходить до наступного висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначеніст. 36 ЦПК України.

Так, статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. За суб'єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об'єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що представником відповідача не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

Крім того, згідно рішення ради суддів України № 46 від 07.09.2017 року «Про роз'яснення деяких питань конфлікту інтересів в діяльності суддів» наявність судового рішення, яке ухвалено судом (суддею, слідчим суддею) в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих процесуальних чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді (суддів) конфлікту інтересів у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Викладені в заяві про відвід доводи представника відповідача щодо неупередженості та необ'єктивності головуючого судді Шарка О.П. при розгляді справи є необґрунтованими, оскільки об'єктивними даними не підтверджуються і по суті ґрунтуються на незгоді представника відповідача з процесуальним рішенням суду.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права; суд ухвалює рішення іменем України.

Таким чином, представником відповідача не вказано жодного доказу, який підтверджує обґрунтованість заявленого відводу головуючому судді у справі, визначені статтею 36 ЦПК України.

Враховуючи, що представником відповідача не зазначено жодної законної підстави, передбаченої ст. 36 ЦПК України для відводу судді, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарка О.П. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя -