ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року

м.Суми

Справа №587/849/17

Номер провадження 22-ц/816/4004/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Орлова І. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - Сумська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації, Державного підприємства «Сумське лісове господарство»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2019 року в складі судді Шелєхової Г.В., ухвалене у м. Суми, повне судове рішення складено - 24 травня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду з позовом в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації, Державного підприємства «Сумське лісове господарство» Сумська місцева прокуратура просила зобов`язати ОСОБА_2 повернути державному підприємству «Сумське лісове господарство» самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 1,3511 га, що розташована на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області в кварталі 64 виділах 12,13 та 15 між земельними ділянками під кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0010, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення паркану.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачем самовільно зайнято земельну ділянку, яка належить до категорії земель лісогосподарського призначення та знаходиться у кварталі 64 виділах 12,13 та 15 ДП «Сумське лісове господарство», чим порушено вимоги чинного законодавства. Вказує, що у відповідача відсутні правовстановлюючі документи на цю ділянку, оскільки вона належить до земель лісогосподарського призначення, що не можуть бути передані у приватну власність.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.05.2019 року позовну заяву Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації, Державного підприємства «Сумське лісове господарство» задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 повернути державному підприємству «Сумське лісове господарство» самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 1,3511 га, що розташована на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області в кварталі 64 виділах 12,13 та 15 між земельними ділянками під кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0010, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення паркану. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно не залишив позов прокурора Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації, Державного підприємства «Сумське лісове господарство» без розгляду. Вказує, що останній не має повноважень на звернення до суду із зазначеним позовом, так як не довів виключних випадків, що прямо передбачені в законі для представництва позивачів у суді. Серед іншого зазначає, що прокурор та позивачі на стадії розгляду справи по суті заявляли клопотання про залучення додаткових доказів, залучення спеціаліста та виклик і допит свідків з їх сторони не надавши обґрунтувань про неможливість подання відповідних клопотань до закриття підготовчого провадження по справі. Зазначає, що суд першої інстанції прийняв рішення на підставі показань свідків, не перевіривши джерел їх обізнаності про обставини справи, зокрема, з приводу самовільного зайняття земельної ділянки.

Від прокурора Сумської місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу в якій останній вказує, що відповідач, самовільно зайнявши земельну ділянку обмежив державу в особі її уповноважених органів у її використанні, чим порушив державні та суспільні інтереси. Водночас, Сумська обласна державна адміністрація, Державне підприємство «Сумське лісове господарство», не вжили заходів по усуненню вищевказаних порушень законодавства в період з лютого 2017. Просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу Сумська обласна державна адміністрація просила суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Вказаний відзив обґрунтовано тим, що відповідач створює перешкоди державі у користуванні нерухомим майном - земельною ділянкою, а тому наявні порушення державних інтересів, що є підставою для звернення прокурора до суду із зазначеним позовом.

В своєму відзиві державне підприємство «Сумське лісове господарство» зазначає, що відповідачем самовільно зайнято земельну ділянку (лісу) площею 1,3511 га, яка вкрита лісами та перебуває в постійному користуванні ДП «Сумське лісове господарство». Зазначає, що вказана земельна ділянка в установленому законом порядку відповідачу не виділялась, право власності на неї ним не реєструвалось. Виходячи з викладеного, просило суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач та прокурор в судове засідання не з`явилися, але про місце та час його проведення повідомлені належним чином.

Представники Сумською облдержадміністрації та державного підприємства «Сумське лісове господарство» заперечили проти апеляційної скарги і просили рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем було самовільно зайнято земельну ділянку загальною площею 1,3511 га, а тому є всі підстави для задоволення даного позову. Щодо участі прокурора у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що самовільним зайняттям земельної ділянки було порушено інтереси держави, що в свою чергу послугувало підставою для звернення прокурора до суду із зазначеним позовом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, згідно державних актів про право власності на земельну ділянку від 29.05.2009р. ОСОБА_2 було передана у приватну власність земельна ділянка з кадастровим номером :08:002:0009, загальною площею 0,9036 га та земельна ділянка з кадастровим номером :08:002:0010, загальною площею 1,0964 га на території Радьківка, хутора Петрухи Стецьківської сільської ради Сумського району за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 22.03.2017р. у власності відповідача зареєстрована земельна ділянка площею 0,0421га, розташована в с. Радьківка за №110 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка), яка була ним придбана на підставі договору купівлі-продажу від 05.10.2015р. А також земельна ділянка площею 0,2166га, зареєстрована за вказаною адресою, для ведення особистого селянського господарства, придбана ним за договором купівлі-продажу від 05.10.2015р.

Отже, докази про виділення відповідачу земельної ділянки площею 1,3511 га, що розташована на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області в кварталі 64 виділах 12,13 та 15 земель Піщанського лісництва між земельними ділянками під кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0010 відсутні.

Долученими до позову документами, а саме: схемою розташування земельної ділянки за адресою: Стецьківської сільради с. Радьківка; протоколом огляду місця події від 28 лютого 2017р. з дорученням ілюстративного фото таблицю до цього протоколу; ксерокопією проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Сумський лісгосп Сумської області» (Піщанське лісництво); атом про право користування землею щодо права користування землею Сумському лісгосзаг ( правонаступником якого у зв`язку із реорганізацією виступає ДП «Сумське лісове господарство») в суді було доведено, що територія кварталу 64, на якій розміщена спірна земельна ділянка, є земельною ділянкою лісового форду, яка передана у постійне користування суб`єкту господарювання з правом юридичної особи - ДП «Сумське лісове господарство».

У квітні 2017 року заступник керівника Сумської місцевої прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Сумської обласної державної адміністрації і ДП «Сумьске лісове господарство», звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати ОСОБА_2 повернути державному підприємству «Сумське лісове господарство» самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 1,3511 га, що розташована на території Стецьківської сільської ради Сумського району Сумської області в кварталі 64 виділах 12,13 та 15 між земельними ділянками під кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0010, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення паркану.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції зроблено висновок проте, що внаслідок використання ОСОБА_2 спірної земельної ділянки без належного оформлення правовстановлюючих документів, його самовільним зайняттям земельної ділянки порушуються інтереси держави.

Питання представництва прокурора в суді викладені у частинах 1-4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в його редакції на час надходження позову до суду .

Отже, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції на день звернення з позовом до суду), представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. За наявності підстав, передбачених частиною третьою цієї статті, з метою представництва держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями) (ч. 5 ст. 36 - 1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року (в редакції на день звернення з позовом до суду)) Обираючи форму представництва, передбачену частиною п`ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 18.05.2018 року дану позовну заяву було залишено без розгляду (том. 1 а.с. 98-100). Приймаючи вказану ухвалу Сумський районний суд Сумської області виходив з того, що прокурором в порушення ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та норм ЦПК України не вказано органу на який покладено державний контроль в сфері лісового господарства та враховуючи наявність у цього органу права на самостійне звернення до суду з позовом, прокурором неправильно визначено його статус в якості позивача у даній справі.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 02.08.2018 року по справі № 587/849/17 скасовано ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 18 травня 2018 року про залишення позову без розгляду, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (том. 1 а.с. 165-167). Ухвалюючи вказану постанову апеляційний суд виходив з того, що під час відкриття провадження по справі Сумським районним судом Сумської області не були застосовані положення ст. 121 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) стосовно поданої прокурором позовної заяви. Крім того, 07.04.2017 року було відкрито провадження по даній справі, тобто, судом фактично було підтверджено наявність законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі вказаних позивачів.

Згідно листа ДП «Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» №346/01-20 від 06 березня 2017 року, спеціалістом підприємства інженером-землевпорядником І категорії Дівочим Г.І. було здійснено виїзд за місцем розташування земельної ділянки, за допомогою геодезичного обладнання здійснено топографо-геодезичну зйомку. За результатами опрацювання даних зйомки складено Схему розташування земельної ділянки. До листа додано схему розташування земельної ділянки за адресою Стецьківська с/ р с. Радьківка , 1- земельна ділянка кадастровий номер :08:002:0009 загальною площею 0,9036 га, 2 - земельна ділянка кадастровий номер :08:002:0009 загальною площею 1,0936 га, 3 самовільно зайнята земельна ділянка (проїзд) площею 0,0461 га, 4 самовільно зайнята земельна ділянка (ліс) площею 1,3511 га. (том.1 а.с.13)

Згідно протоколу огляду місця події, місцем огляду були земельні ділянки за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009, розташовані на землях Стецьківської сільської ради біля с. Радьківка (Петрухи). На момент огляду вказані земельні ділянки огороджені загальним парканом (бетоно-цегляним) та частково сіткою-рабицею. За допомогою електронного тахеометра NJPCON GTS 229 S/n UP0483 було фактично здійснено обмір вказаних земельних ділянок (визначено точки із зовнішньої сторони паркану). На момент огляду на території, огородженій парканом, ростуть дерева порід «береза», «сосни», «дуб». Також на вказаній території проводяться будівельні роботи. Зовні за парканом оглянута земельні ділянка: з південного боку та східного боку знаходиться лісовий масив з порід дерев «сосни», «береза», «дуб». Загальна площе близько 3,5 га оглянутих земельних ділянок. (том1 а.с.15-17). До протоколу додані ілюстративні таблиці: вид паркану, яким огороджено частково земельні ділянки за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009; вид забору, розташованого з південної сторони, який веде до земельних ділянок за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009; вид земельних ділянок з пагорбу за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009 огороджені парканом; вид земельних ділянок з пагорбу за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009; вид зі сторони дороги земельних ділянок за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009; вид зблизу земельних ділянок за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009; вхід до земельних ділянок за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009; вид земельних ділянок з пагорбу за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009 огороджені парканом; вид земельних ділянок з пагорбу за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009 огороджені парканом; вимірюванні площі земельних ділянок за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009 огороджені парканом; вимірювання площі земельних ділянок за кадастровими номерами :08:002:0009 та :08:002:0009 огороджені парканом; вид дороги яка веде до лісу (том. 1 а.с.18-23).

За інформацією ДП «Сумський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» нормативно грошова оцінка земельної ділянки лісогосподарського призначення на території Стецьківської сільської ради Сумського району площею 1,3511 га, що перебуває в постійному користуванні ДП «Сумське лісове господарство» в межах 12,13 та 15 виділів 64 кварталу станом на 01.01.2017 року становить 106801 грн.93 коп. (том. 1 а.с. 24 - 26).

Відповідно до п. 7 ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції на день звернення до суду з позовом) до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить, зокрема, і вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Згідно з п. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції на день звернення до суду з позовом) місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною земель, лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів. Місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону (п. 2 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції на день звернення до суду з позовом)).

Рішенням № 25 виконавчого комітету Сумської районної ради депутатів працюючих від 29.01.1965 року було вирішено видати Сумському лісгоспзагу акт на право користування землею розміром 28044 га (том. 2 а.с. 44).

Згідно з актом на право користування землею виданого виконавчим комітетом Сумської районної Ради депутатів працюючих Сумському лісгоспзагу на праві постійного користування відведено 28044 гектарів землі, згідно з планом та описом меж (том. 2 а.с. 42-43). Із загальної площі відведених земель: рілля, городи та залежі - 279 гектарів, сіножатей - 801 гектар, пасовищ - 17 гектарів, садів, виноградників - 172 гектари, інші угіддя - 814 гектарів, лісів - 25961 га.

Наказом Міністерства лісового господарства УРСР № 85 від 08.06.1989 року Сумський лісгоспзаг реорганізований у Сумське державне лісомисливське господарство,яке в свою чергу реорганізовано 10.05.1994 року в «Сумський держлісгосп». В результаті численних реорганізацій та перейменувань було утворено Державне підприємство «Сумське лісове господарство», яке є правонаступником Сумського держлісгоспу (том. 1 а.с. 240).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень лісового кодексу до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Відповідно до ст. 57 Земельного кодексу України земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

З аналізу вказаних норм права і досліджених апеляційним судом матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що фактично повноваження місцевої державної адміністрації, інтереси якої представляє прокурор, зводяться до здійснення контролю за використанням спірної земельної ділянки, що була передана у постійне користування господарюючому суб`єкту, яким є Державне підприємство «Сумське лісове господарство», а отже, права Сумської обласної державної адміністрації не є порушеними з огляду на вказані обставини, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо допущення порушень у використанні спірної земельної ділянки з боку господарюючого суб`єкта - ДП «Сумське лісове господарство».

Разом з тим, колегія суддів визнає, що самовільним зайняттям вищевказаної земельної ділянки з боку відповідача порушуються права суб`єкта господарювання - Державного підприємства «Сумське лісове господарство», як постійного користувача спірної земельної ділянки, що, в результаті облаштування паркану, позбавлене можливості її використовувати.

Як визначено у Цивільному кодексі України, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин, може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку , встановлених Конституцією України та законом.(ст. 167 ЦК України). Відповідно до ч. 1,2 ст.176 ЦК України Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Юридичні особи, створені державою, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами, не відповідають за зобов`язаннями відповідно держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що Державне підприємство «Сумське лісове господарство» є самостійним учасником цивільних, земельних та лісових правовідносин і самостійно виступає у них від власного імені.

Відповідно до правової позиції викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.06.2019 року по справі № 587/430/16-ц повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади, зокрема повноважень Сумської обласної адміністрації, здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що у даному випадку відсутній державний інтерес, проте наявний інтерес господарюючого суб`єкта Державного підприємства «Сумське лісове господарство», що пов`язаний із здійсненням останнім господарської діяльності шляхом використання спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що Державне підприємство «Сумське лісове господарство» не позбавлено права та можливості самостійно звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні спірною земельною ділянкою, оскільки відповідно до ч.3 ст.4 ЦПК України відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Разом з тим, за правилами ч. 3 ст. 23 до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в силу ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор позбавлений права на представництво Державного підприємства «Сумське лісове господарство», а факт порушення прав Сумської обласної державної адміністрації не знайшов свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи та не був доведений прокурором всупереч ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Незважаючи на прийняття участі у справі ДП «Сумського лісового господарства» і його позицію щодо підтримання заявленого в його інтересах позову, суд не може в силу частини 1 ст. 13 ЦПК України відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, при відсутності позову, поданого особою, чиї права порушені, або його представником, вирішувати питання самостійного спору, який виник між суб`єктом господарювання та фізичною особою.

Разом з цим, колегія суддів відхиляє доводи, що викладені в апеляційній скарзі стосовно необхідності залишення позову без розгляду з огляду на те, що спір перебуває на розгляді суду вже тривалий час з квітня 2017 року, а вказане питання вже вирішувалося апеляційним судом, який прийшов до висновку про необхідність вирішення справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

В зв`язку з тим, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, то, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, із Сумської місцевої прокуратури підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 2400,00 грн в рахунок відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, незважаючи на обсяг задоволених доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської обласної адміністрації, Державного підприємства «Сумське лісове господарство» до ОСОБА_2 про звільнення земельної ділянки, відмовити.

Стягнути з Сумської місцевої прокуратури на користь ОСОБА_2 2400,00 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

І.В. Орлов