ЄУН 193/733/18
Провадження № 2/193/48/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 квітня 2019 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.,
за участю секретаря Мельникової Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за користування грошовими коштами за договором позики, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за користування грошовими коштами за договором позики. 17 грудня 2018 року надала уточнену позовну заяву. В обґрунтування уточненого позову зазначила, що 15 листопада 2016 року згідно розписки позивач передала ОСОБА_2 в борг 500 доларів США, які вона зобовязалась повернути до 31.05.2017 року, але не виконала свої зобовязання. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в сумі 18 765 гривень 73 копійки, що еквівалентно 673,10 доларів США на день звернення до суду із позовом та сплачений нею судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.
У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву, згідно з якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд розглянути справу без її участі та представника, за наявними доказами у справі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно із вимогами ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Відповідно до інформації на офіційному сайті Національного банку України 07 грудня 2018 року курс становив 2787.9569 грн. за 1 долар США.
Згідно розписки від 15 листопада 2016 року вбачається, що між позивачем та відповідачем була досягнута угода про надання відповідачу в розмірі 500 доларів США, які ОСОБА_2 зобовязалась повернути до 31 травня 2017 року (а.с. 5). Усі умови договору були погоджені, була написана розписка та підписана власноруч відповідачем.
Однак у встановлені строки і по теперішній час відповідачем не було повернуто вищевказаний борг.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що відповідач не повернула позичені кошти. Посилаючись на це, позивач просить суд стягнути борг у розмірі 18 765,73 грн.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти і або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно ст.ст.192, 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.
Згідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, тобто з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 258, 525-527, 530, 625, 1046-1050 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за користування грошовими коштами за договором позики , задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, грошові кошти в сумі 18 765,73 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят пять гривень 73 копійки).
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя О.В.Шумська