Ухвала

11 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 754/9059/16

провадження № 61-5564ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва, треті особи: заступник директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Сіротінкіна Катерина Геннадіївна, директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району м. Києва Лимар Юрій Вікторович про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 серпня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 серпня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду

від 28 лютого 2019 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення виявлених недоліків

до 29 квітня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали, зокрема запропоновано заявнику надати докази сплати судового збору у розмірі 13 780 грн.

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача ОСОБА_2, яка обґрунтована тим, що указана суддя, розглядаючи її касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року у справі № 754/10696/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Консультативно-діагностичний центр Деснянського району міста Києва, треті особи: Міністерство охорони здоров'я України, Деснянська районна державна адміністрація міста Києва, про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, безпідставно відмовила у відкритті касаційного провадження.

Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що представник Комунального некомерційного підприємства Консультативно-діагностичний центр Деснянського району міста Києва Михайлюк О. В. повідомив їй, що усі касаційні провадження за її касаційними скаргами, які будуть передані системою автоматизованого розподілу судових справ на розгляд судді Ступак О. В., будуть закриті за будь-яких підстав.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідачу визнано необґрунтованою та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 09 квітня 2019 року передано судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Фаловській І. М.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ'єктивності судді.

У частині одинадцятій статті 40 ЦПК України зазначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободповинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України»,

№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід судді-доповідача ОСОБА_2немає, оскільки доводи заявника, які обґрунтовані виключно припущеннями і нічим не доведені, не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді.

При цьому зміст заяви ОСОБА_1 свідчить про незгоду з процесуальними діями та судовим рішенням (ухвалою) судді у іншій справі, які самі по собі не можуть свідчити про упередженість чи необ'єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва, треті особи: заступник директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Сіротінкіна Катерина Геннадіївна, директор Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району м. Києва Лимар Юрій Вікторович про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 серпня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська