Справа № 346/6212/18
Провадження № 2/346/622/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі:
головуючого судді Потятинника Ю.Р.,
з участю: секретаря - Васильчук Я.В.,
позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї в режимі відеоконференцзвязку з Першотравенським міським судом Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської районної ради про часткове визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що 04.08.2017 року на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 липня 2017 року (справа № 346/199/17) її було поновлено на посаді лікаря-стоматолога Коломийської стоматологічної поліклініки, яка є функціональним підрозділом Коломийської ЦРЛ та не є юридичною особою (п.п. 1.1 та 3.1 Положення про Коломийську стоматологічну поліклініку, затвердженого головним лікарем Коломийської стоматологічної поліклініки та погодженого головним лікарем Коломийської ЦРЛ 02 грудня 2009 року).
Проте, 27 серпня 2018 року її ознайомлено з наказом головного лікаря Коломийської центральної районної лікарні № 238 від 17.08.2018 року, згідно якого повідомлено про вивільнення з 30.10.2018 року в звязку зі скороченням штату працівників, а саме на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП.
15 листопада 2018 року головним лікарем районної лікарні видано наказ № 308, в пункті 2 якого вказано звільнити її з посади лікаря-стоматолога Коломийської стоматологічної поліклініки за ст. 40 п. 1 КЗпП України, тобто у звязку зі скороченням штату працівників.
Цього ж дня головним лікарем Коломийської стоматологічної поліклініки видано наказ № 59-к, яким вказано звільнити її з посади лікаря-стоматолога Коломийської стоматологічної поліклініки за ст. 40 п. 1 КЗпП України, тобто у звязку зі скороченням штату працівників.
Вважає такі дії відповідача незаконними, а накази районної лікарні від 17.08.2018 року № 238, від 15.11.2018 року № 308 та наказ від 15.11.2018 року № 59-к необґрунтованими та виданими з порушеннями вимог трудового законодавства, виходячи з наступного.
Так, наказом № 238 їй повідомили про вивільнення без пропонування інших вакантних посад, які утворюються в структурі Коломийської стоматологічної поліклініки, тоді як інших представників медичного персоналу повідомлено про зміну істотних умов праці.
З аналізу норм чинного законодавства випливає, що обставиною для розірвання з працівником трудового договору у звязку з ліквідацією підприємства, у станови, організації згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може бути ліквідація, реорганізація саме підприємства, установи організації, як юридичної особи. Компетенція для прийняття такого роду рішень належить Коломийській районній раді Івано-Франківської області та Коломийській районній державній адміністрації Івано-Франківської області, які щодо цього приводу жодного рішення не приймали, що підтверджується їхньою відповіддю на запит.
Крім того, звільнення працівника на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України можливе за умови дотримання власником вимог ч. 2 ст. 40 , статей 42, 43, 49-2 КЗпП України.
За таких обставин, роботодавець зобовязаний виконати вимоги норми ст. 42 КЗпП України, якою встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Відомостями з її трудової книжки та особової справи підтверджується, що вона працює безперервно в Коломийській стоматологічній поліклініці більше 27 років, має вищу кваліфікаційну категорію лікаря-стоматолога, за весь час роботи не допускала порушень вимог трудової дисципліни, що підтверджується відсутністю дисциплінарних стягнень. Крім того, вона отримала у 2018 році спеціалізацію з терапевтичної стоматології (сертифікат № 456 від 06.06.2018), тобто на момент видання наказу № 238 мала достатню кваліфікацію для зайняття посади лікаря-стоматолога-терапевта в новостворених відділеннях невідкладної стоматологічної допомоги та госпрозрахунковому терапевтичному відділенні.
Однак, відповідачем не враховані дані обставини, оскільки надано перевагу у праві залишення на роботі іншим працівникам, які мають менший стаж та досвід роботи за спеціальністю.
Більше того, роботодавець звернувся до первинної профспілкового організації «Вільна профспілка медиків Коломийщини» про надання згоди на її звільнення із займаної посади. Однак, у своєму листі від 16.10.2018 року до роботодавця профспілка зазначила, що для прийняття відповідного рішення не надано достатніх документів відносно дотримання процедури звільнення. Так, профспілці не надано жодних даних відносно ОСОБА_1 стосовно порівняння її кваліфікації та продуктивності праці з іншими працівниками, які вже наказом № 238 від 17.08.2018, переведені на відповідні посади (п. 6 наказу).
Під час розгляду матеріалів подання встановлено, що ОСОБА_1 має безперервний стаж роботи в Коломийській стоматологічній поліклініці більше 27 років, скарги на її роботу відсутні, до дисциплінарної відповідальності за весь час роботи не притягувалась; має вищу категорію лікаря-стоматолога та сертифікат № 456 про присвоєння звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю «терапевтична стоматологія».
Вказане свідчить, на думку профспілки, про відсутність підстав для ствердження про низьку кваліфікацію ОСОБА_1 та низьку продуктивність роботи на посаді лікаря-стоматолога, проте роботодавцем такі характеристики не враховані.
Разом з тим, роботодавцем в супереч вимогам ст. 42 КЗпП України не запропоновано ОСОБА_1 жодної посади у відділенні невідкладної стоматологічної допомоги. Мотивація роботодавця в частині того, що ОСОБА_1 не працювала в штаті терапевтичних відділень № 1 та № 1 Коломийської стоматологічної поліклініки не може бути сприйнята як законна та достатня для такого рішення роботодавця, оскільки вказані вище відділення не були самостійними структурними підрозділами на правах юридичної особи, а відтак всі працівники стоматологічної поліклініки при зміні внутрішньо організаційної структури мають право претендувати на посади, які створюються після проведення таких змін.
У звязку з цим, профспілка відмовила роботодавцеві в задоволенні подання про звільнення позивача з посади лікаря-стоматолога, однак роботодавцем, незважаючи на це, видано наказ № 59-к від 15.11.2018 про звільнення із займаної посади.
Вважає, що нею дотримано строків звернення до суду з приводу оскарження наказів, оскільки ст. 233 ч. 1 КЗпП України визначено місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Оскільки, її ознайомлення з наказом № 59-к відбулося 15.11.2018 року, то строк звернення до суду спливає 15.12.2018 року.
Просить визнати незаконними і скасувати накази Коломийської центральної районної лікарні № 238 від 17 серпня 2018 року і № 308 від 15 листопада 2018 року та наказ Коломийської стоматологічної поліклініки № 59-к від 15 листопада 2018 року в частині звільнення позивача із займаної посади. Поновити позивача на посаді лікаря-стоматолога Коломийської стоматологічної поліклініки з 16.11.2018 року, допустивши на підставі вимог ст. 430 ЦПК України та ст. 235 КЗпП України, рішення в цій частині до негайного виконання. Стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Представник відповідача подав до суду заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що позову не визнає. Так, звертає увагу суду на службову записку Головного бухгалтера централізованої бухгалтерії Коломийської ЦРЛ ОСОБА_3 від 04.07.2018 року № 433/01-06/09, в якій зазначається про неможливість вчасно виплачувати заробітні плати працівникам і з метою покращення ситуації по виплаті заробітної плати проводилися всі можливі заходи економії та балансування власних видатків в межах виділених кошторисних призначень.
На виконання наказу «Про скорочення штатних посад» від 01.08.2018 року № 225 скорочено 50,25 ставок посад по Коломийській стоматологічній поліклініці. Серед цих посад і 1,0 ст. посада лікаря-стоматолога Коломийської стоматологічної поліклініки, яку займала ОСОБА_1
Так, роботодавець дотримався вимог ст. 22 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності», направивши повідомлення про скорочення чисельності та штату працівників згідно вимог ст. 40 п. 1 КЗпП України та про зміну істотних умов праці від 13.07.2018 року № 458/01-06/09, адресоване голові профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Коломийщини». На цьому етапі законодавство вимагає лише попередження профспілки про майбутнє скорочення чисельності або штату працівників, а не отримати на це її згоду.
Вдруге, адміністрація Коломийської ЦРЛ направила подання про надання згоди на звільнення працівника згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України 12.10.2018 року № 655/01-07/12, а саме: ОСОБА_1, до подання долучено ряд документів, які вимагала профспілкова організація.
Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 згідно із штатним розписом Коломийської стоматологічної поліклініки займала 1,0 ставки посади лікаря-стоматолога. Якщо посада, яка підлягає виключенню зі штатного розпису єдина то відповідно і конкурувати працівникові на умовах, визначений ст. 42 КзпП України немає з ким. Згідно із наказом № 238 від 17.08.2018 року «Про скорочення штатних посад, чисельності працівників та зміну істотних умов праці Коломийської стоматологічної поліклініки» ОСОБА_1 ознайомлено з тим, що з 30.01.2018 року 1,0 ст. посади лікаря-стоматолога Коломийської стоматологічної поліклініки буде скорочено, а її відповідно вивільнено. Про ознайомлення свідчить особистий підпис позивачки у наказі від 27.08.2018 року. Хоча позивачка і пройшла курси спеціалізації за спеціальністю «терапевтична стоматологія» і отримала сертифікат лікаря-спеціаліста з терапевтичної стоматології, проте категорії за спеціальністю лікаря-стоматолога-терапевта не мала.
ОСОБА_1 було вручене повідомлення про вакантні посади від 12.10.2018 року № 657/01-07/19 де їй була запропонована вакантна посада за спеціальністю 1,0 ст. посади лікаря-стоматолога-терапевта госпрозрахункового терапевтичного відділення Коломийської стоматологічної поліклініки.
Однак, позивачка відмовилася поставити свій підпис на підтвердження ознайомлення із даним повідомленням про вакантні посади. Тоді, головний лікар в присутності трьох свідків в голос зачитала ОСОБА_1 дане повідомлення, про що складено Акт № 116. Відмова ОСОБА_1 від ознайомленням із повідомленням про вакантні посади, трактувалася роботодавцем, як відмова від запропонованої посади.
Крім того, на момент звільнення позивачка з 06.09.2017 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, вид діяльності стоматологічна практика, а отже була забезпечена роботою в процесі скорочення.
З наведеного вище вважає звільнення ОСОБА_1 правомірним і просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Позивач та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та пояснили, що позивач є членом первинної профспілкової організації "Вільна профспілка медиків Коломийщини", яка дала негативний висновок щодо подання керівництва про її звільнення. Актів № 115 та № 116 від 12.10.2018р., на які посилається у запереченні відповідач не було надано профспілковій організації. Вважають, що їх не існувало на час ухвалення рішення профспілки. Відповідач неналежно оцінив вимоги ст. 42 КЗпП України і не врахував, що крім позивача є працівники з меншим стажем роботи і нижчою кваліфікацією, які не були звільнені. Позивачу не пропонували посаду у відділенні невідкладної стоматологічної допомоги, яку вона згідна була б зайняти, вважає, що має переважне право на зайняття посади лікаря стоматолога - терапевта. В новоствореному госпрозрахунковому відділенні оплата праці значно нижча ніж у відділенні невідкладеної стоматологічної допомоги.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про розгляд справи належно повідомлявся судовими повістками.
Зі згоди позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з таких мотивів.
Згідно копії рішення Коломийського міськрайонного суду від 18.07.2017 року у справі № 346/199/17 визнано незаконними і скасовано накази Коломийської ЦРЛ щодо скорочення штатних посад та вивільнення ОСОБА_1 та поновлено останню на посаді лікаря-стоматолога Коломийської стоматологічної поліклініки.
Згідно копії посвідчення № 495-08 виданого ОСОБА_1 14.11.2008р. їй присвоєно кваліфікації за спеціальністю "стоматологія" вищої категорії.
Згідно копію сертифікату № 456 виданого ОСОБА_1 вона 06.06.2018 року атестувалась з присвоєнням звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю "терапевтична стоматологія".
Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, загального захворювання.
Згідно копії наказу головного лікаря Коломийської ЦРЛ № 225 від 01.08.2018 року "Про скорочення штатних посад" на підставі рішення Коломийської районної ради від 21.12.2017р. "Про районний бюджет на 2018р." та результатів засідань робочої групи з питань оптимізації та поданих пропозицій головних лікарів медичних установ, з метою економії бюджетних коштів в 2018р., вирішено внести зміни до штатного розпису і скоротити по Коломийській стоматологічній поліклініці ряд посад, зокрема 1,0 посади лікаря - стоматолога. Також, вирішено провести реорганізацію терапевтичних відділень у відділення невідкладної стоматологічної допомоги та зареєструвати госпрозрахункове терапевтичне відділення Коломийської стоматологічної поліклініки, в яких передбачено посади лікарів стоматологів -терапевтів.
Згідно копії наказу № 238 від 17.08.2018 року головного лікаря Коломийської ЦРЛ "Про скорочення штатних посад, чисельності працівників та зміну істотних умов праці Коломийської стоматологічної поліклініки" вирішено повідомити про вивільнення з 30.10.2018 року ряд працівників, в тому числі і ОСОБА_1
Відповідно до копії наказу головного лікаря Коломийської ЦРЛ № 308 від 15.11.2018 року «Про скорочення штатних посад та чисельності працівників Коломийської стоматологічної поліклініки» скорочено посаду лікаря-стоматолога з 15.11.2018 року та звільнено з посади у звязку із скороченням штату працівників на підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України ОСОБА_1
Згідно виписки з наказу № 59-к від 15.11.2018 року головного лікаря Коломийської стоматологічної поліклініки звільнено ОСОБА_1 з посади лікаря-стоматолога на підставі наказу № 308 від 15.11.2018 року згідно ст. 40 п. 1 КЗпП.
Відповідно до копії колективного звернення працівників серед якиї позивач до головного лікаря Коломийської стоматологічної поліклініки щодо порушень правил внутрішнього розпорядку лікарем-стоматологом- терапевтом поліклініки ОСОБА_4
Згідно копії відповіді на колективне звернення та протоколу засідання комісії по трудових спорах від 17.01.2018 року, з якого видно, що було оголошено попередження лікарю-стоматологу- терапевту ОСОБА_4
З копії запиту про отримання документів позивача до голови Коломийської районної ради та у відповіді на даний запит відж 05.11.2018р. зазначено, що 30.08.2018р. районною радою прийнято рішення про реогрганізацію Коломийської ЦРЛ шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство. Рішення щодо запровадження змін у структурі ЦРЛ та стоматполіклініці в частині створення та організації госпрозрахункових відділень не приймалось. Статутом Коломийської ЦРЛ не передбачено прийнтяття районною радою , як засновником, рішень про внесення змін у структуру лікарні. Відповідно до ст. 64 ГК України підприємтсво самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність і штатний розпис.
Згідно копії рішення від 30.08.2018 року № 512-ХХІІІ/18 «Про реорганізацію Коломийської центральної районної лікарні" вирішено реорганізувати Коломийську ЦРЛ в Комунальне некомерційне підприємство «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської районної ради, створено комісію по реорганізації.
Згідно копії листа Первинної профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Коломийщини» у зв'язку з поданням про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 від 16.10.2018 року видно, що профспікова організація вказує на відсутність необхідного обсягу документів щодо об'єктивного розгляду подання і просить надати інформацію та документи щодо щодо того чи проводився аналіз на предмет переважного права позивача на залишенні на роботі (ст.42 ч.1 КЗпП України) , причин непропонування позивачу зайняття посади у відділенні невідкладної стоматологічної допомоги та пропонування до переведення на ці посади іншим пруцівникам зазначеним в п.6 наказу голвного лікаря ЦРЛ № 238 від 17.08.2018р. одразу ж в день видання цього наказу,зважаючи на переведення лікаря-стоматолога -терапевта першої категорії ОСОБА_5 на посаду за іншою спеціалізацією - лікаря-стоматолога -хірурга відділення невідкладної стоматологічної допомоги.
Згідно відповіді Коломийської ЦРЛ від 17.10.2018 року № 1505/01-07/12 на лист профспілкової організації позивач єдина займає посаду 1,0 ставки лікаря-стоматолога, а тому вонат не має з ким конкурувати. Категорії за спеціальність лікаря-стоматолога -терапевта позивач не має. Від запропонованої посади 1,0 ставки лікаря лікаря-стоматолога -терапевта госпрозрахункового терапевтичного віддлення позивач відмовилась. Лікарю- стоматологу -терапевту ОСОБА_6 запропоновано 0,5 ставки вакантної посади лікаря-стоматолога -хірурга відділення невідкладної стоматологічної допомоги, оскільки він має сертифікат за спеціальністю "хірургічна стоматологія".
Згідно копії штатного розпису Коломийської стоматологічної поліклініки з 16.05.2018 року видно наявність 41,75 лікарських посад, зокрема 1,0 посди лікаря-стоматолога, в терапевтичному відділенні №1 - 11,75 посад лікаря-стоматолога -терапевта, в терапевтичному відділенні №2 - 12 посад лікаря-стоматолога -терапевта
Згідно копії рішення Первинної профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Коломийщини» від 25.10.2018 року відмовлено в задоволенні подання Коломийської ЦРЛ від 12.10.2018 року № 655/01-07/12 Про звільнення ОСОБА_1 з посади лікаря-стоматолога Коломийської стоматологічної поліклініки з мотивів того, що позивач має безперервний стаж роботи в стоматполіклініці більше 27 років, скарги на її роботу відсутні, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, має вищу категорію лікаря-стоматолога та сертифікат № 456 про присвоєння звання лікаря-спеціаліста за спеціальністю "терапевтична стоматологія". Ці характеристики не враховані роботодавцем при звільненні. Всупереч вимогам ст. 42 КЗпП позивачу не запропоновано жодної посади у відділенні невідкладної стоматологічної допомоги. Мотивація роботодавця в частині того , що позивач не працювала в штаті терапевтичних відділень не може бути сприйнята як достатня, оскільки такі відділення не були самостійними структурними підрозділами на правах юридичної особи. Таким чином, профспілка прийшла до висновку, що роботодавець при здійсненні процедури звільнення позивача не тврахував вимоги трудового законодавства та не вчинив всіх дій щодо гарантування права на працю. Крім того, у профспілки станом на час розгляду подання відсутні будь-які відомості про те, що позивачу взагалі пропонувались певні посади, а також не надано інформації про наявність вакансій, які відповідають кваліфікації ОСОБА_1
Згідно копії протоколів нарад з питань впровадження змін законодавства в галузі охорони здоровя від 27.04., 09.05.2018р. року вирішено реформувати Коломийську ЦРЛ, головному лікарю Коломийської ЦРЛ проаналізувати та подати нову структуру Коломийської центральної районної лікарні, а згідно протоколу наради від 12.06.2018р. вирішено перенести розгляд питання щодо штатних розписів Коломийської ЦРЛ на наступне засідання робочої групи.
Згідно копії повідомлення про скорочення чисельності штату та штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України та зміну істотних умов праці від 13.07.2018 року № 458/01-06/09 з додатками керівник ЦРЛ відповідно повідомив голову профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Коломийщини» про скорочення чисельності та штату працівників ( з додатком списків посад та службової записки головного бухгалтера ЦРЛ), у звязку з причинами економічного характеру, з посиланням на ст. 51 Бюджетного кодексу України та п.7 Постанови КМУ № 11 від 23.01.2015р., п.28 Постанови КМУ № 228 від 28.02.2002р.
Згідно копії службової записки щодо ситуації по забезпеченні по заробітній платі головного бухгалтера Коломийської ЦРЛ ОСОБА_3 від 04.07.2018 року № 432/01-06/09 зазначено про необхідність вжити заходів з метою економії заробітної плати та недопущення виникнення кредиторської заборгованості через недостатню кількість помісячних кошторисних призначень.
Згідно копії службової записки головного бухгалтера ЦРЛ щодо пропозиції скорочення штату працівників та їх чисельності від 04.07.2018 року № 433/01-06/09 подано відповідний перелік посад, а також рекомендації щодо реорганізації терапевтичних відділень.
Згідно протоколу №9 від 16.07.2018 року засідання первинної профспілкової організації «Вільна профспілка медичних працівників Коломийщини» щодо розгляду подання головного лікаря Коломийської ЦРЛ про скорочення чисельності та штату працівників вирішено, що таке скорочення приводить до недостатньо якісного надання медичної допомоги громадянам.
Згідно статуту Коломийської центральної районної лікарні (п.10.1) ліквідація та реорганізація ЦРЛ здійснюється за рішенням Коломийської районної ради за погодженням з Коломийською РДА.
Згідно Положення про Коломийську стоматологічну поліклініку (п.3.1) остання не є юридичною особою.
Судом також досліджено копію посадової інструкції лікаря-стоматолога-терапевта та лікаря-стоматолога вищої кваліфікаційної категорії, копію кошторису Коломийської центральної районної лікарні на 2018 рік, копію помісячного використання бюджетних коштів від 09.01.2018 року, копію особової картки позивача №1,
Згідно копії подання до ПО «Вільна профспілка медичних працівників Коломийщини» про надання згоди на звільнення позивача згідно п.1 ст. 40 КЗпП України головний лікар ЦРЛ вказує, що позивач не має переважного права на залишення на роботі згідно ст. 42 КЗпП України і, що остання відмовилась від запропонованої посади 1,0 ставки лікаря-стоматолога-терапевта створеного госпрозрахункового терапевтичного відділення. Тобто, тим самим, головний лікар визнав право і придатність позивача працювати саме лікарем стоматологом-терапевтом.
Продовжуючи викладене, в копії повідомлення про вакантні посади від 12.10.2018 року № 657/01-07/12 пропонується позивачу переведення на цю посаду, а згідно копій актів № 115 від 12.10.2018 року про відмову поставити підпис на підтвердження ознайомлення з повідомленням про вакантні посади по Коломийській ЦРЛ та акту № 116 від 12.10.2018 року позивач відмовилась від підпису про ознайомлення з цим повідомленням.
У відповідь на запит позивача головний лікар листом від 05.10.2018р. повідомив про кваліфікацію та професійний стаж лікарів, зокрема лікарів-стоматологів-терапевтів серед яких є лікарі з меншим стажем роботи , а також з першою та другою кваліфікаційними категоріями та сертифікатом (ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9В.), які згідно наказу № 238 від 17.08.2018р. не скорочені і переведені у відділення невідкладної стоматологічної допомоги.
Згідно ст. 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоровя, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обовязків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому обєднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не повязаними з характером роботи або умовами її виконання.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Слід зауважити, що скорочення штату (не слід ототожнювати зі скороченням чисельності) це зменшення кількості або ліквідація певних посад, спеціальностей, професій тощо.
Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
У пункті 19 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992року №9 розяснено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.
Згідно ч.1 ст.49-2КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
Згідно ст.42 Кодексу законів про працю України при скороченні штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:
1) сімейним при наявності двох і більше утриманців;
2) особам, в сімї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;
3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України).
Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
Верховний Суд України, розглянувши цивільну справу №6-40цс15, сформулював правову позицію, згідно з якою власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Оскільки обов'язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явились на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
Крім того, як вбачається із долученого до матеріалів справи повідомлення про вакантні посади у Коломийській стоматологічній поліклініці лікаря стоматолога-терапевта в новоствореному відділенні невідкладної стоматологічної допомоги не запропоновано.
Враховуючи вказану обставину, суд приходить до висновку, що відповідачем не було додержано вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування позивача, оскільки ним не було запропоновано позивачу всіх вакантних посад, що мались у позивача до дня звільнення.
В даному випадку пропозиція відповідача носила явно формальний характер і не відповідала меті, для якої ці дії повинні бути вчиненні (вжити всіх заходів для забезпечення можливості особі, яка звільняється, перевестись на іншу роботу в цьому ж підприємстві) Так, в даному випадку відповідачем порушені такі засади цивільного права, як добросовісність, розумність та справедливість. Порушено баланс інтересів роботодавця та працівника, який вочевидь не мав можливості певною мірою усвідомити та обміркувати запропоновані йому вакантні посади з точки зору можливості у нього виконувати ті чи інші обов'язки.
Відповідач не провів належний та достатній порівняльний аналіз працівників щодо переважного права залишення на роботі і прийняв передачасне рішення про звільнення позивача, а також не довів у суді відсутність такого переважного права у позивача. Доводи відповідача щодо неможливості переведення позивача на інші наявні посади через існування лише однієї ставки лікаря-стоматолога, яка підпала під скорочена, суд вважає спростованими в судовому засіданні самим фактом пропонування переведення на посаду лікаря-стоматолога-терапевта та порівняльним аналізом наявних в справі посадових обовязків лікарів.
Також, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог Закону, що стосується отримання згоди профспілки на скорочення штату працівників.
Так, роботодавець з метою виконання вимог трудового законодавства звернувся до первинної профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Коломийщини» з поданням про надання згоди на звільнення позивача із займаної посади. Для прийняття обгрунтованого рішення профспілкою витребувано у відповідача ряд документів. Відповідно до протоколу 16.07.2018 року на засіданні ППО ВПСП Коломийщини з даного питання прийнято рішення, що таке скорочення приводить до недостатньо якісного надання медичної допомоги пацієнтам стаціонару та громади м. Коломия та Коломийського району та відмовлено в задоволенні подання про звільнення ОСОБА_1
Відповідно до ч. 7 ст. 43 КЗпП України, рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).
Таким чином, суд приходить до висновку, що обґрунтування відмови ППО ВПСП Коломийщини у дачі згоди на звільнення ОСОБА_1 є достатньо мотивованим і аргументованим.
Відповідно до п. 15 Постанови Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.92 зі змінами, відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.
Відповідно до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до положень пунктів 2 та 4 частини 1 статті 430 ЦПК України рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення з відповідача на користь позивача стягнутого середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати незаконним та скасувати п.5 наказу головного лікаря Коломийської центральної районної лікарні № 238 від 17 серпня 2018 року "Про скорочення штатних посад, чисельності працівників та зміну істотних умов праці Коломийської стоматологічної поліклініки" в частині повідомлення про вивільнення ОСОБА_1 з 30.10.2018р.
Визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Коломийської центральної районної лікарні №308 від 15 листопада 2018 року "Про скорочення штатних посад та чисельності працівників Коломийської стоматологічної поліклініки" в частині звільнення ОСОБА_1
Визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Коломийської стоматологічної поліклініки № 59-к від 15 листопада 2018 року про звільнення ОСОБА_1
Поновити ОСОБА_1 на посаді лікаря-стоматолога Коломийської стоматологічної поліклініки.
Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді лікаря-стоматолога Коломийської стоматологічної поліклініки та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом 30 днів з дня складення повного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з часу складення повного рішення.
Повне рішення складено 08.04.2019р.
Суддя Потятинник Ю. Р.