Постанова

Іменем України

23 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 707/958/17

провадження № 61-10649св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Черкаська районна державна адміністрація, товариство з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Білозір`я», державний реєстратор виконавчого комітету Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області Лук`янова Наталія Валентинівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Білозір`я» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області у складі судді Смоляра О. А. від 18 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів: Новікова О. М., Вініченка Б. Б., Гончар Н. І., від 28 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Черкаської районної державної адміністрації (далі - Черкаська РДА), товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Білозір`я» (далі - ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я»), державного реєстратора виконавчого комітету Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області Лук`янової Н. В. про визнання незаконним правового акту органу державної влади, визнання недійсним правочину та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Позовну заяву мотивовано тим, що на підставі розпорядження Черкаської РДА від 14 грудня 2015 року він замовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшого отримання ділянки в оренду. На підставі цієї технічної документації земельну ділянку було зареєстровано за кадастровим номером :01:004:0517 та 18 серпня 2016 року цю технічну документацію подано на затвердження Черкаської РДА.

Проте, у визначені законом строки Черкаська РДА не розглянула його заяву разом з доданими документами та не ухвалила рішення стосовно затвердження технічної документації із землеустрою.Лише 17 січня

2017 року державна адміністрація розглянула його заяву від 18 серпня

2016 року та відмовила у її задоволенні, оскільки спірна земельна ділянка вже знаходилась в оренді ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» на підставі розпорядження Черкаської РДА від 22 листопада 2016 року та укладеного між Черкаською РДА та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» договору оренди землі

від 30 листопада 2016 року.

Позивач вважає, що вказане вище розпорядження від 22 листопада

2016 року видане з порушенням закону, оскільки на час його ухвалення саме він був вправі очікувати на отримання земельної ділянки у користування. Крім того, земельна ділянка надана в користування ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» без розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а тому просив визнати його незаконним, визнати недійсним договір оренди землі, укладений 30 листопада 2016 року між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» та скасувати рішення про державну реєстрацію права користування землею за ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18 жовтня

2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним розпорядження Черкаської районної державної адміністрації від 22 листопада 2016 року № 355.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 15,0000 га, укладений між Черкаською районною державною адміністрацією та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 21 грудня 2016 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскаржуване розпорядження від 22 листопада 2016 року видане з порушенням порядку передачі земельної ділянки, який встановлений ЗК України, Законом України «Про землеустрій», Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» дозволу на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15 га не отримувало, така документація ним не замовлялася та відповідно і не розроблялася, та як наслідок не приймалося рішення Черкаською районною державною адміністрацією про затвердження такої документації на підставі якої була сформована земельна ділянка. Оскаржуване розпорядження грубо порушує право позивача на отримання в оренду спірної земельної ділянки, а тому порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом скасування цього розпорядження, визнання недійсним укладеного на його підставі договору оренди землі із скасуванням права користування землею за відповідачем.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 28 грудня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» залишено без задоволення,

а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 жовтня

2017 року - без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року, ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я»просить скасувати судові рішення із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що спірна земельна ділянка вже була зареєстрована в державному земельному кадастрі, тому товариство не розробляло технічну документацію, не виготовляло та не затверджувало її. В цьому випадку застосуванню підлягають положення абзацу 3 пункту 1

статті 123 ЗК України, відповідно до якого надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в державному земельному кадастрі, право власності на яку зареєстроване у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складання технічної документації. Заявник зазначає, що оспорюване розпорядження Черкаської районної державної адміністрації не порушує прав позивача, як і укладений на його підставі договір оренди землі від 30 листопада 2016 року, оскільки позивач не є його стороною.

Відзив на касаційну скаргу

У квітні 2018 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність ухвалених у справі судових рішень.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 березня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та зупинено дію оскаржуваних судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Розпорядженням Черкаської РДА від 14 грудня 2015 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо передачі нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) загальною площею 15,00 га в оренду терміном на 10 років до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в адміністративних межах Білозірської сільської ради, за межами населеного пункту.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 10 серпня 2016 року за заявою ОСОБА_1 здійснена державна реєстрація земельної ділянки площею 15,00 га з кадастровим номером :01:004:0517 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 12 січня 2015 року, виготовленої на замовлення ОСОБА_1

18 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Черкаської РДА, в якій просив затвердити технічну документацію із землеустрою з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) в оренду

на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року, яка набрала законної сили, задоволено частково позов

ОСОБА_1 до Черкаської РДА про визнання протиправною бездіяльність щодо нерозгляду його заяви про затвердження технічної документації із землеустрою, зобов`язано Черкаську РДА розглянути таку заяву.

Розпорядженням Черкаської РДА від 22 листопада 2016 року задоволено клопотання ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» від 08 листопада 2016 року та вирішено передати в оренду товариству земельну ділянку площею 15,00 га з кадастровим номером :01:004:0517 (а. с. 15, 16).

30 листопада 2016 року між Черкаською РДА та ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до листа від 24 січня 2017 року Черкаська РДА відмовила

ОСОБА_1 у затвердженні поданої ним технічної документації із землеустрою та передачі спірної ділянки у користування, оскільки на момент розгляду його заяви спірна земля вже була передана в оренду

ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я».

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статті 17 ЗК України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхніх територіях передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частиною четвертою і частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів.

Указом Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» було передбачено порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначення на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до частини другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК України).

Матеріалами справи доведено, що позивач 14 грудня 2015 року отримав дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою, за виготовленою на його замовлення документацією 10 серпня 2016 року земельна ділянка була сформована та зареєстрована у Державному земельному кадастрі.

18 серпня 2016 року позивач звернувся до Черкаської РДА про затвердження вищезазначеної технічної документації. Отже з цього часу набув права очікувати, що остання у двотижневий строк ухвалить рішення про надання земельної ділянки у користування. Однак, Черкаська РДА протиправно не розглянула заяву позивача у передбачений законом строку, що встановлено преюдиційним судовим рішенням від 25 жовтня 2016 року, та своїм розпорядженням від 22 листопада 2016 року передала в оренду спірну земельну ділянку ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», яке висловило свою зацікавленість в отриманні земельної ділянки значно пізніше, ніж позивач - 08 листопада 2016 року.

Установивши ці обставини, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про порушення прав позивача як особи, зацікавленої в одержанні у користування земельної ділянки.

Розпорядження і дії Черкаської РДА щодо передачі земельної ділянки іншій особі порушують права та інтереси позивача, оскільки перешкоджають ОСОБА_1 реалізувати свої правомірні очікування на здійснення права користування земельною ділянкою, щодо процедури надання в оренду якої відповідачем було прийнято відповідне рішення, тому є протиправними.

Отже, отримавши та реалізувавши відповідне рішення уповноваженого органу державної влади (розпорядження про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, на підставі якого виготовлено проект із землеустрою), позивач мав всі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірним очікуванням.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна.

Суди попередніх інстанцій правильно врахували, що позивач мав правомірні очікування щодо оформлення правовідносин оренди земельної ділянки, оскільки ним було дотриману всю процедуру, яка передує укладенню договору оренди землі, і ця процедура не завершилась внаслідок протиправної бездіяльності Черкаської РДА, що встановлено судовим рішенням. Отже, оскільки розпорядженням Черкаської РДА від 22 листопада 2016 року спірну земельну ділянку передано ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» з порушенням права позивача, воно підлягає судовому захисту шляхом скасування вказаного розпорядження.

Статтею 20 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях всіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Установивши, що Черкаська РДА порушила порядок надання земельної ділянки в оренду ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я», встановлений статтею 123 ЗК України, щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою та її затвердження, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про визнання розпорядження Черкаської РДА

від 22 листопада 2016 року незаконним та таким, що порушує права та інтереси позивача.

Доводи касаційної скарги про те, що за приписами пункту 3 частини першої статті 123 ЗК України не вимагається отримання дозволу на розробку документації із землеустрою й відповідно розроблення такої документації є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 123 ЗК України надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які дані того, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, то отримання земельної ділянки у користування здійснюється в загальному порядку, а саме на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), тобто у відповідності до абзацу 4 частини першої статті 123 ЗК України.

Згідно із положеннями статей 4, 10, 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За положеннями статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що оскільки вищевказане розпорядження Черкаської РДА від 22 листопада

2016 року про передачу земельної ділянки ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» є незаконним, укладений на його підставі договір оренди земельної ділянки від 30 листопада 2016 року підлягає визнанню недійсними.

Втручання у права ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я» колегія суддів визнає таким, що переслідує законну мету (дотримання порядку розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності), а також не вважає таке втручання непропорційним, оскільки правомірні очікування позивача виникли 14 грудня 2015 року, тобто до моменту передачі земельноїділянки ТОВ «Приват-Агро-Білозір`я»

(26 листопада 2016 року), на підставі його заяви від 08 листопада 2016 року.

За таких обставин доводи касаційної скарги про відсутність порушення прав позивача виданим Черкаською РДА розпорядженням та укладеним на його підставі договору оренди землі, а також про втручання у право товариства на мирне володіння майном є безпідставними.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 05 березня 2018 року було зупинено дію оскаржуваних судових рішень, а колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для їх скасування, тому дія рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2017 року та постанови Апеляційного суду Черкаської області від 28 грудня

2017 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Білозір`я» залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 28 грудня 2017 року - без змін.

Поновити дію рішення Черкаського районного суду Черкаської області

від 18 жовтня 2017 року та постанови Апеляційного суду Черкаської області від 28 грудня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович