Справа № 216/4693/17
провадження 2/216/616/19
РІШЕННЯ

іменем України

13 березня 2019 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Ярмошенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

встановив:

25 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 26 вересня 2017 року відкрито провадження у справі.

В подальшому, 29 січня 2018 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_4 про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить:

- визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію, поширену 17 березня 2017 року в мережі Інтернет на веб-сайті «Facebook» (https://www.facebook.com/) на сторінці ОСОБА_3 https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk та зобовязати ОСОБА_3 не пізніше, ніж місяць від дня набрання рішенням законної сили, опублікувати шляхом розміщення протягом календарного місяця на власній сторінці https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk в соціальній мережі на веб-сайті «Facebook» (https://www.facebook.com/) текст спростування;

- визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію, поширену 25 січня 2018 в мережі Інтернет на веб-сайті «Facebook» (https://www.facebook.com/) на сторінці ОСОБА_3 https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk та зобовязати ОСОБА_3 не пізніше, ніж місяць від дня набрання рішенням законної сили, опублікувати шляхом розміщення протягом календарного місяця на власній сторінці https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk в соціальній мережі на веб-сайті «Facebook» (https://www.facebook.com/) текст спростування;

- зобовязати ОСОБА_3 не пізніше, ніж тиждень з моменту набрання чинності судового рішення по справі вилучити з власної сторінки https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk в соціальній мережі веб-сайту «Facebook» наступні фрагменти і коментарі, які містять недостовірну та принижуючу ділову репутацію інформацію: з відеовиступу, опублікованому на сторінці https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk 17 березня 2017 року та з допису, опублікованому на сторінці https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk 25 січня 2018 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що поширення недостовірної інформації відповідачем принижує його ділову репутацію. Зазначене публічне «викриття» його відповідачем, як Народного депутата України, обраного в одномандатному виборчому окрузі у м. Кривому Розі побудований на недостовірних фактах, які для правдивості і посилення впливу на аудиторію змішано із емоційними оціночними судженнями та риторичними питаннями. Вказує, що ніколи не мав (не був і не є власником, співвласником, засновником, співзасновником) ні телеканалу, ні веб-сайту. Проте, саме з метою завдати шкоди діловій репутації відповідач вигадує зазначені факти знаходження у його власності телеканалу та веб-сайту. Таким чином, на підставі недостовірних фактів стверджуючи, що для власної діяльності Народного депутата України, він, використовує нібито власні, підконтрольні та заангажовані ЗМІ. У своїх виступах відповідач поглиблює рівень своїх публічних звинувачень та «викриття» і вигадує факти про його пряме, протиправне втручання в діяльність органів прокуратури України. Зазначаючи, при цьому, що він має власних кандидатів, що з метою їх призначення відвідує Генеральну прокуратуру України і що нібито отримавши негативний результат він «подло» влаштував «травлю» призначеному працівнику прокуратури, шляхом розміщення «бордів». Вважає, що відповідач чітко, у стверджувальній формі, поширив на загал інформацію, що він, Народний депутат України, шляхом протиправних дій, які мають ознаки службових злочинів, втручається в роботу і діяльність правоохоронних органів, порушує загально визнані принципи моралі та чинне законодавство України, як в частині правового статусу органів прокуратури, так і правового статусу Народного депутата України. Зазначена відповідачем інформація є недостовірною, негативною та такою, що порушує його особисті немайнові права, зокрема, на недоторканість ділової репутації. Разом із тим, за висловами відповідача, він ще організував збір данини з суто кримінального бізнесу через правоохоронні органи; вчиняє абсолютно аморальні вчинки, які поза межами пристойності, не говорячи вже про етику або правовий статус діяльності Народного депутата України; заробляє, отримує прибуток, доходи зі смертей від вживання наркотиків, знищення підприємств і інфраструктури міста. Якщо перекласти на юридичну мову зазначену, різко негативну, недостовірну інформацію по відношенню до нього, то відповідач звинуватив його у вчиненні кримінально караних, корупційних діянь, таких як: отримання неправомірної вигоди, зловживання владою або службовим становищем, та низки інших можливих складів злочинів. Все це не відповідає дійсності та є недостовірною інформацією, а поширення таких, різко негативних недостовірних відомостей свідчить про те, що у відповідача є умисел на заподіяння шкоди його особистим немайновим правам через поширення такої недостовірної інформації. Після звинувачень у аморальних, не етичних, злочинних і ганебних вчинках відповідач довершує паплюження його репутації твердженням про вигадані з його боку вислови, мету і характер його дій у формі незаконного і вигаданого акумулювання коштів, незрозуміло в чиїх інтересах. Для посилення впливу на аудиторію глядачів цього інтервю відповідач використовує тюремний сленг і вислови «в общак собираете», «смотрящий». Підсумовуючи викладені вище обставини, вважає, що відповідач, поширюючи таку недостовірну інформацію, створив різко негативний образ Народного депутата України (як сукупність ознак характеру, мотивацій до дій та поведінки в житті) в очах всіх відвідувачів власної сторінки у соціальній мережі Facebook. Додатковою обставиною, що посилює негативний ефект і вплив від зазначеної недостовірної інформації є те, що її було поширено публічною особою Депутатом Криворізької міської ради VII скликання, головою Криворізької міської організації ПП «Українське обєднання патріотів - УКРОП», головою фракції, заступником голови постійної комісії міської ради з питань законності, правопорядку, депутатської діяльності та етики, свободи слова по відношенню до Народного депутата України, обраного в одномандатному виборчому окрузі в м. Кривому Розі. Таку інформацію, на сам перед, було спрямовано на мешканців м. Кривого Рогу, в якому, виконуючи власні повноваження і обіцянки виборцям, постійно працює позивач. Разом із тим, просив суд звернути увагу на те, що оскаржувані дописи та коментарі не є оціночними судженнями, а їх зроблено у стверджувальній формі, їх можна тлумачити як такі, що містять фактичні дані. Вважаю, що поширенням зазначеної недостовірної інформації відповідач заподіяв шкоду його особистим немайновим правам, зокрема, право на недоторканність ділової репутації.

Позивач та його представник, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не використали наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не зявились, від представника позивача надійшла заява, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що було призначено на 05 березня 2019 року через свого представника ОСОБА_5, яка була присутньою під час проведення підготовчого судового засідання, у судове засідання не зявився, надав суду заяву про відкладення розгляду зазначеної справи в звязку з тим, що перебуває за межами міста ОСОБА_1, а саме у місті Києві. Разом із тим, відповідач ОСОБА_3, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що було призначено на 13 березня 2019 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма №920 від 05.03.2019 року, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився без поважних причин, та не повідомив про їх наявність, у звязку з чим, суд дійшов висновку про можливість розгляду цивільної справи за відсутності відповідача.

У запереченнях на позовну заяву, які надійшли до суду від ОСОБА_3 01.12.2017 року та у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду від ОСОБА_3 23.02.2018 року відповідач зазначає, що не визнає обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, крім того, не погоджується з правовою оцінкою, наданою позивачем. Так, Конституцією України ґрунтується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. ОСОБА_2, є народним депутатом України, а отже публічною особою, саме тому межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Так, в Ухвалі ВССУ від 15.03.2017 року справа №569/568/15-ц вказується, що межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини та Постанову Пленуму ВСУ «про судову практику у справах про захист гідності ті честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009 року, слідує, що він має право на оціночні судження, думки, переконання, критичну оцінку певних фактів і недоліків, які є вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, та які не можна перевірити на предмет їх відповідності, дійсності і спростувати. Так, у своїй публікації від 17.03.2017 року, у якій він, користуючись своїм Конституційним правом та за допомогою відповідного функціоналу соціальної мережі Facebook вийшов у прямий ефір з метою висловлення власної думки. Позивач посилається на те, що ним було поширено недостовірну інформацію наступного змісту: «Є в нас депутат Верховної ОСОБА_6, ОСОБА_7. Телеканал у нього є, того же імя сайт». Даний вислів є його власним оціночним судженням, сформованим після перегляду публікацій інформаційних інтернет видань, що функціонують на території ОСОБА_1 та України, зокрема: публікація від 26.07.2017, інформаційний ресурс «ОСОБА_8 ОСОБА_1», публікація від 06.12.2016, інформаційний ресурс «ОСОБА_8 ОСОБА_1», публікація від 04.12.2015, інформаційний ресурс «ОСОБА_8 ОСОБА_1», публікація від 26.04.2017, інформаційний ресурс «Інститут масової інформації», публікація від 01.08.2016, інформаційний ресурс «ОСОБА_8 ОСОБА_1». Таким чином, будучи мешканцем ОСОБА_1, постійно ознайомлюючись з новинами, що датуються ще від 2015 року, ним було висловлено власне оціночне судження щодо звязку між телеканалом «Первый Городской» і позивачем. Разом із тим, вислів «ОСОБА_9, а ОСОБА_8 бы лучше рассказали, зачем вы убиваете молодого прокурора, ОСОБА_10! Зачем вот эти подлые борды, потому что ваш кандидат был 8-м, ОСОБА_8 его подняли до 5-го , поехали в Генпрокуратуру на назначение, а он не прошел поставил ген. прокурор Вьюркова, и вы устроили ему травлю. Только потому, что не ваш ставленник из области приехал его представлять и вы теряете возможность?» також є оціночним судженням. Крім того зазначає, що позивачем невірно було розставлено стилістичні акценти. У звязку з цим, привів до уваги суду публікації інформаційних Інтернет видань, що функціонують на території ОСОБА_1: публікація від 26.07.2017, інформаційний ресурс KR24 «В ОСОБА_1 появились билборды с издевательствами над новым прокурором»; публікація від 18.02.2017, інформаційний ресурс «ОСОБА_8 ОСОБА_1» під назвою «Скандал в ОСОБА_1! Первый Городской обвинил начальника прокуратуры №1» зміст «Телеканал, который связывают с нардепом ОСОБА_7, часто публикует новости на грани фола. С такой крышей это понятно…»; публікація від 23.02.2017, інформаційний ресурс «ОСОБА_8 ОСОБА_1» під назвою «Причастен ли Первый Городской к травле ОСОБА_10» зі змістом «или с такой крышей как ОСОБА_7, телевизионщикам бояться нечего? Тем более что за назначение ОСОБА_10 в Днепре хлопотали из Оппозиционного блока и из Солидарности в рядах которых состоит ОСОБА_7». У лютому 2017 року, ситуація з призначенням, а згодом, з «травлею» прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11, набула великого розголосу серед мешканців та інформаційних ресурсів міста. У всіх матеріалах відмічалась тенденція висвітлення причетності до даних подій позивача по телеканалу «Первый городской» з яким його афілюють. ОСОБА_7 ці публікації вийшли до 17.03.2017 року, коли ним було висловлено власну думку щодо даного випадку на основі інформації з електронних ЗМІ, у вигляді риторичного питання. Такі висловлювання «А вы знаете, что и прокурорские и милиция, уже все охреневшие от вашего крышивания. Если, вон, синие депутаты уже говорят: - Ну ничего себе, мы в свое время всегда помогали прокуратуре, милиции там деньги давали на какие-то там бензины, камеры. А сей час говорят, ОСОБА_9 получает. Ну опять таки с ихних слов. Получает из прокурорских, все, какая-то вертикаль там, получать: с наркотиков, с металлолома, с воровства завода и т.д. и т.п.. Не много на себя берете ОСОБА_9?..», «И кстати настроение у этих ребят, ну Вам не сильно там желают платить, это вы что в общаг собираете? Как вы там говорите: - «Я если надо Луцику позвоню или Конусу, все убацую». Вы вообще не горячитесь такими заявлениями? Смотрящий от БПП…» або не стосуються позивача взагалі, або знову ж є оціночними судженнями, висловленими у виді запитань (у тому числі до позивача), риторичних питань, сарказму, перебільшення, з застосуванням мовних оборотів. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що додатковою обставиною, яка підсилює негативний ефект і вплив від зазначеної інформації є те, що її було поширено ним як публічною особою - Депутатом Криворізької міської ради, секретарем міської ради, головою КМО ПП «УКРОП» і її було спрямовано насамперед на мешканців м. Кривого Рогу серед яких обирався позивач. Проте вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки, по-перше, він не є секретарем Криворізької міської ради. По-друге, сторінка Facebook, на якій було розміщено дану інформацію, є сторінкою на якій у 80% випадків ним публікується інформація про події з особистого життя, власні роздуми, висвітлюються його оточення тощо. Його сторінка у даній соціальній мережі станом на 01.12.2017 має 21 711 підписників, серед яких громадяни з усієї країни та інших країн світу. Для висвітлення ним інформації, як публічною особою, він має політичну сторінку «Микола Колесник» у соціальній мережі Facebook. Позивач посилається у позові на коментарі, як на негативні наслідки та шкоду, завдані його діловій репутації у соціальній мережі. Проте, з такими доводами погодитись не можна, оскільки ці коментарі не мають жодного відношення до висвітлення ним думки у публікації від 17.03.2017 року. Коментарі, на які посилається позивач, розміщені під публікаціями на різних інформаційних ресурсах і не містять жодного посилання на його публікацію, не цитують її, не посилаються на нього, як на джерело інформації, або на його вислову, тощо. Зазначені коментарі є власною думкою громадян. Таким чином, ці коментарі не є доказом того, що ділова репутація позивача зазнала шкоди саме через його публікацію. Факт того, що негативні коментарі відносно позивача поширювались і раніше, підтверджуються численними публікаціями в інтернет ЗМІ, а докази подані позивачем не містять жодних даних, на підставі яких суд міг би встановити обставини або факти завдання позивачу шкоди через висвітлення ним думки у публікації від 17.03.2017 року. По-друге, наступний вислів «Проти колишнього головного інженера КПВП, який сьогодні представляє інтереси трудового колективу, поновили фейкову кримінальну справу, прокуратура почала викручувати руки поліції, змусила. Можу майже процитувати вимоги трудового колективу, якщо з ОСОБА_12 щось буде по «безпрідєлу», весь колектив КПВП залишить робочі місця! Вся відповідальність буде на ініціаторі сфальшованої кримінальної справи, на ОСОБА_7, який прикривається імям генерального прокурора Луценко! В мене все!», як і попередні, є оціночними судженнями. У наведеному дописі жодним чином не вказано, що інформація стосується саме позивача, а тому і факт безпосереднього нанесення шкоди діловій репутації народному депутату ОСОБА_2, відсутній. Жодної персоналізації, яка вказувала б на те, що даний епізод стосується фізичної особи або публічної особи народного депутата України ОСОБА_2, не міститься. Отже резюмуючи вище зазначене, цілком очевидно, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, а отже є безпідставними і задоволенню не підлягають, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, статтею 32 Конституції України, передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Разом із цим, ст. 34 Конституції України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Статтею 299 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України, особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування.

При цьому, ст. 2 Закону України «Про інформацію» визначено, що основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи», позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права.

У п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року зазначено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року «при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право».

«Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі».

Судом встановлено, що Відповідачем в загальному доступі у всесвітній мережі Інтернет на особистій сторінці соціальної мережі Facebook https://www.facebook.com за посиланням https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk?fref=ts 17 березня 2017 року та 25 січня 2018 року було поширено оскаржувані позивачем вислови.

До позовної заяви було додано акт від 10 липня 2017 року про наявність матеріалу, розміщеного в мережі Інтернет на веб-сайті https://www.facebook.com/ за посиланням: https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk?fref=ts, який складено ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8, що власними підписами засвідчили зазначене поширення.

Відповідно до роз'яснень п. 19 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до роз'яснень з п.4 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року, під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Як встановлено під час розгляду справи позивач є народним депутатом України обраним у 2014-му році в одномандатному виборчому окрузі №33 у м. Кривому Розі.

До позовної заяви було надано роздруковані та завірені сторінки з веб-сайтів мережі Інтернет, які засвідчили негативну реакцію багатьох користувачів по відношенню до позивача, як народного депутата України через поширення відповідачем зазначених у позовній заяві відомостей.

При цьому, як вбачається з висновків експерта-психолога від 04 січня 2019 року, який досліджував вислови відповідача, інтервю (відеовиступ) в соціальній мережі Facebook ОСОБА_3 дійсно містить негативну інформацію стосовно ОСОБА_2 та дійсно формує негативне сприйняття у глядачів стосовно ОСОБА_2.

Разом із цим, враховуючи характер висловів, їх форму та зміст, суд вважає, що вони є фактичним твердженнями, оскільки містять фактичні дані (можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані).

При цьому, суд критично ставиться до аргументів і пояснень відповідача наданих у запереченнях та відзиві на позов стосовно оціночного характеру висловів і того, що мова йшла не про ОСОБА_2, а про інших можливих «Костянтинів Усових». Зокрема, при дослідженні змісту оскаржених висловів було встановлено, що поширення інформації відповідачем було зроблено стосовно народного депутата України, представника фракції БПП (ОСОБА_15 Порошенка) ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про статус народного депутата України» Народний депутат України (далі - народний депутат) є обраний відповідно до Закону України «Про вибори народних депутатів України» представник Українського народу у ОСОБА_6 України і уповноважений ним протягом строку депутатських повноважень здійснювати повноваження, передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про статус народного депутата» народний депутат не має права займатися будь-якою, крім депутатської, оплачуваною роботою, за винятком викладацької, наукової та творчої діяльності, а також медичної практики у вільний від виконання обов'язків народного депутата час, входити до складу керівництва, правління чи ради підприємства, установи, організації, що має на меті одержання прибутку.

Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду як джерело права.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, свобода вираження поглядів, оскільки вона пов'язана з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема для захисту репутації чи прав інших осіб.

Крім того, свобода вираження поглядів, не має апріорі пріоритету або переваги над іншими конституційними або конвенційними правами людини. Такий пріоритет може бути надано тільки після аналізу і ретельного дослідження всіх обставин кожної конкретної суперечки між двома конфліктуючими правами.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі AXEL SPRINGER AG проти Німеччини (заява №39954/08) зазначено наступні загальні стандарти щодо балансування права на свободу вираження та захист приватного життя:

«Проте, стаття 10 § 2 Конвенції передбачає, що свобода вираження поглядів накладає «обов'язки та відповідальність», які застосовані до засобів масової інформації навіть щодо питань, які становлять серйозний суспільний інтерес. Ці обов'язки і відповідальність набувають значимість, коли виникає питання про замах на репутацію людини і порушення «прав інших осіб». Таким чином, потрібні особливі підстави для звільнення засобів масової інформації від їх звичайних обов'язків перевіряти фактичні твердження, що порочать приватних осіб. Існування таких підстав залежить, зокрема, від характеру і ступеня даної дифамації і ступеня, в якій засоби масової інформації можуть обґрунтовано вважати свої джерела надійними.» (п. 82 рішення).

«Суд повторює, що право на захист репутації є правом, яке захищається статтею 8 Конвенції як частина права на повагу до приватного життя» (п. 83 рішення).

«Те, яким чином була отримана інформація, і її достовірність також є важливими факторами. Дійсно, Суд постановив, що гарантія, що надається статтею 10 журналістам в зв'язку з поширенням інформації з питань, що становлять суспільний інтерес, є предметом умови, що вони діють сумлінно і на точній фактичній основі, і надають «надійну і точну» інформацію відповідно до журналістської етики» (п. 93 рішення).

Вирішуючи питання щодо застосування стандартів ЄСПЛ щодо ширшої межі критики публічних фігур і політиків в даній справі суд звертає увагу, що вислови відповідача не є критикою дій, рішень, бездіяльності позивача, як політика, що ґрунтуються хоча б на мінімальній фактичній основі. Сторона відповідача не надала суду протягом розгляду справи жодних доказів, які б свідчили про факти протиправної діяльності позивача взагалі або про ознаки наявності таких фактів в контексті оскаржуваних висловів.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України, фізична особа, яка поширює інформацію, зобовязана переконатись в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобовязана робити посилання на таке джерело.

Навіть оціночні судження, без мінімальної фактичної основи може бути визнано надмірними, такими, що не захищаються ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.42 рішення ЄСПЛ у справі «Українська Прес-Група» проти України», заява N 72713/01).

В рішенні по справі «Нова газета» и Бородянський проти РФ» (Novaya Gazeta and Borodyanskiy) (заява N 14087/08) ЄСПЛ послався на наступні стандарти:

«28. Проте гарантії статті 10 Конвенції не є абсолютними, і на них можуть поширюватися обмеження, які, проте, підлягають суворому тлумаченню, і необхідність застосування яких би то не було обмежень повинна бути встановлена за відсутності будь-якого сумніву (див. в числі інших прикладів Постанова Європейського Суду від 23 вересня 1994 р у справі «Єрсілд проти ОСОБА_13» (Jersild v. Denmark)».

«Навіть коли мова йде про оціночні судження, висновок про дотримання балансу між свободою вираження поглядів та охоронюваними інтересами може залежати від того, чи існують фактичні підстави для подібних суджень, оскільки навіть оціночне судження під час відсутності яких би то не було фактичних підстав для висловлювання може бути надмірним (п.40 рішення).

Це особливо важливо сьогодні, коли ЗМІ відіграють таку важливу роль в житті сучасного суспільства: вони не лише інформують, але за допомогою вибору способу подачі матеріалу також пропонують свій варіант його оцінки. У світі, де людина стикається з величезною кількістю інформації, яка транслюється все більшою кількістю ЗМІ за допомогою традиційних та електронних медіа, контроль за дотриманням журналістської етики набуває величезного значення.».

З урахуванням цього ЄСПЛ погодився з висновками національних судів, що коментар про «благовоління» з боку губернатора, який є посадовою особою, щодо бізнесменів, які беруть участь у великих шахрайських схемах, натякав щонайменше на деяку ступінь залученості в цю схему самого губернатора і, отже, ганьбив його репутацію. Твердження заявників про те, що цей натяк був ненавмисним і вони не бажали його робити, недостатньо для виправдання відступу від принципу сумлінності в журналістській роботі. Беручи до уваги, що заявники не привели яких би то ні було доказів своїх тверджень, ЄСПЛ дійшов висновку, що втручання мало під собою достатні підстави.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009, суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12.02.2004 на 872-му засіданні Комітету ОСОБА_16 Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_17 Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Системно аналізуючи зазначені вище обставини, враховуючи, що поширено було фактичні твердження, які можуть бути або підтвердженими або спростованими, що відповідачем не було надано доказів на підтвердження достовірності поширеної інформації щодо позивача, що поширення недостовірної інформації призвело до негативних наслідків для позивача і порушення його особистого немайнового права, суд вважає, що оскаржена інформація підлягає спростуванню, а порушене особисте немайнове права на недоторканність ділової репутації захисту.

Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Частиною 1 статті 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушені внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 Закону України «Про інформацію» право на інформацію може бути обмежене для захисту репутації або прав інших людей.

Вимогами ч. ч. 4, 7 ст. 277 ЦК України визначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

При цьому, як визначено ч. 6 ст. 277 ЦК України спростування інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно зі ст. 278 ЦК України, якщо особисте немайнове право порушене в номері (випуску) газети, книзі, кінофільмі, теле-, радіопередачі тощо, які випущені у світ, суд може заборонити (припинити) їх розповсюдження до усунення цього порушення, а якщо усунення порушення неможливе, - вилучити.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 150, 153, 157 Сімейного кодексу України, статтею 313 Цивільного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Закону України «Про судовий збір», суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації - задовольнити.

Визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію, поширену 17 березня 2017 року ОСОБА_3 в мережі Інтернет на веб-сайті Facebook https://www.facebook.com/ за посиланням https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk про те, що Народний депутат України ОСОБА_2 має телеканал та сайт, втручається в діяльність органів прокуратури України, протиправно переслідує працівників органів прокуратури України, зокрема, прокурора Вьюркова, отримує неправомірну вигоду з кримінального бізнесу торгівлі наркотиками, металоломом, крадіжок з виробництв, робить вислови щодо дзвінків «Луцику» або «Конусу», і яку викладено у наступних фрагментах публічного виступу ОСОБА_3:

- «…є в нас депутат Верховної ОСОБА_17, ОСОБА_9 Усов…телеканал у нього є, того же імя сайт…

- …Костантин ОСОБА_9, а ОСОБА_8 бы лучше рассказали, зачем вы убиваете молодого прокурора, ОСОБА_10! Зачем вот эти подлые борды, потому что ваш кандидат был 8-м, ОСОБА_8 его подняли до 5-го, поехали в Генпрокуратуру на назначение, а он не прошел, поставил ген. Прокурор Вьюрков, и вы устроили ему травлю. Только потому, что не ваш ставленник из области приехал его представлять и вы теряете возможность.

- А вы знаете, что прокурорские и милиция, уже все охреневшие от вашего крышивания. Если, вон, синие депутаты уже говорят: - Ну ничего себе, мы в свое время всегда помогали прокуратуре, милиции там деньги давали на какие-то там бензины, камеры. А сейчас гоорят, ОСОБА_9 получает. Ну опять таки с ихних слов. Получает из прокурорских, все, какая-то вертикаль там, получать: с наркотиков, с металлолома, с воровства завода и т.д. и т.п. Не много на себя берете ОСОБА_9? ...

- И кстати настроение у этих ребят, ну Вам не сильно там желают платить, это вы что в общаг собираете? Как вы там говорите: - «Я если надо Луцику позвоню или Конусу, все убацую.» Вы вообще не горячитесь такими заявлениями? Смотрящий от БПП…»

Зобов'язати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Кривий Ріг,вул. Південна, буд. 5) не пізніше одного місяця з дня набрання рішенням законної сили, опублікувати шляхом розміщення протягом календарного місяця на власній сторінці https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk в соціальній мережі на веб-сайті Facebook (https://www.facebook.com/) наступного тексту спростування:

«СПРОСТУВАННЯ. Рішенням суду визнано недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію, поширену 17 березня 2017 в мережі Інтернет на веб-сайті Facebook (https://www.facebook.com/) на сторінці ОСОБА_3 https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk, яку викладено у наступних фрагментах та коментарях: - «…є в нас депутат Верховної ОСОБА_17, ОСОБА_7. …телеканал у нього є, того же імя сайт…»; - «…Константин ОСОБА_9, а ОСОБА_8 бы лучше рассказали, зачем вы убиваете молодого прокурора, ОСОБА_10! Зачем вот эти подлые борды, потому что ваш кандидат был 8-м, ОСОБА_8 его подняли до 5-го , поехали в Генпрокуратуру на назначение, а он не прошел поставил ген. прокурор Вьюркова, и вы устроили ему травлю. Только потому, что не ваш ставленник из области приехал его представлять и вы теряете возможность.»; - «А вы знаете, что и прокурорские и милиция, уже все охреневшие от вашего крышивания. Если, вон, синие депутаты уже говорят: - Ну ничего себе, мы в свое время всегда помогали прокуратуре, милиции там деньги давали на какие-то там бензины, камеры. А сей час говорят, ОСОБА_9 получает.»; - «Ну опять таки с ихних слов. Получает из прокурорских, все, какая-то вертикаль там, получать: с наркотиков, с металлолома, с воровства завода и т.д. и т.п.. Не много на себя берете ОСОБА_9?..», - «И кстати настроение у этих ребят, ну Вам не сильно там желают платить, это вы что в общаг собираете? Как вы там говорите: - «Я если надо Луцику позвоню или Конусу, все убацую». Вы вообще не горячитесь такими заявлениями? Смотрящий от БПП…». У звязку з чим ОСОБА_3 повідомляє, що цю інформацію було поширено з порушенням стандартів щодо свободи слова, закріплених у Конституції України, Законі України «Про інформацію», Цивільному кодексі України тощо.

Визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію, поширену 25 січня 2018 року в мережі Інтернет на веб-сайті Facebook (https://www.facebook.com/) на сторінці ОСОБА_3 https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk про те, що Народний депутат України ОСОБА_2 має відношення (є ініціатором) до кримінальної справи, в якій фігурує ОСОБА_12 і що він у власних інтересах використовує імя Генерального прокурора України, і яку викладено у наступному публічному дописі ОСОБА_3:

- «Можу, майже процитувати вимоги трудового колективу, якщо з ОСОБА_12 щось буде по "безпріделу", весь колектив КПВП залишить робочі місця! Вся відповідальність буде на ініціаторі сфальшованої, кримінальної справи, на ОСОБА_2, який прикривається ім'ям генерального прокурора Луценко».

Зобов'язати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Кривий Ріг,вул. Південна, буд. 5) не пізніше одного місяця з дня набрання рішенням законної сили, опублікувати шляхом розміщення протягом календарного місяця на власній сторінці https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk в соціальній мережі на веб-сайті Facebook (https://www.facebook.com/) наступного тексту спростування:

«СПРОСТУВАННЯ. Рішенням суду визнано недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію ОСОБА_2 інформацію, поширену 25 січня 2018 в мережі Інтернет на веб-сайті Facebook (https://www.facebook.com/) на сторінці ОСОБА_3 https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk, яку викладено у наступному фрагменті допису: «Вся відповідальність буде на ініціаторі сфальшованої, кримінальної справи, на ОСОБА_2, який прикривається ім'ям генерального прокурора Луценко». У звязку з чим ОСОБА_3 повідомляє, що цю інформацію було поширено з порушенням стандартів щодо свободи слова, закріплених у Конституції України, Законі України «Про інформацію», Цивільному кодексі України тощо».

Зобовязати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Кривий Ріг,вул. Південна, буд. 5) не пізніше одного тижня з моменту набрання законної сили судовим рішенням по справі вилучити з власної сторінки https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk в соціальній мережі веб-сайту Facebook наступні фрагменти і коментарі, які містять недостовірну та принижуючу ділову репутацію інформацію:

З відеовиступу, опублікованому на сторінці https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk 17 березня 2017 року:

- «…є в нас депутат Верховної ОСОБА_17, ОСОБА_7. …телеканал у нього є, того же імя сайт…»,

- «…Константин ОСОБА_9, а ОСОБА_8 бы лучше рассказали, зачем вы убиваете молодого прокурора, ОСОБА_10! Зачем вот эти подлые борды, потому что ваш кандидат был 8-м, ОСОБА_8 его подняли до 5-го , поехали в Генпрокуратуру на назначение, а он не прошел поставил ген. прокурор Вьюркова, и вы устроили ему травлю. Только потому, что не ваш ставленник из области приехал его представлять и вы теряете возможность.»,

- «А вы знаете, что и прокурорские и милиция, уже все охреневшие от вашего крышивания. Если, вон, синие депутаты уже говорят: - Ну ничего себе, мы в свое время всегда помогали прокуратуре, милиции там деньги давали на какие-то там бензины, камеры. А сей час говорят, ОСОБА_9 получает.», - «Ну опять таки с ихних слов. Получает из прокурорских, все, какая-то вертикаль там, получать: с наркотиков, с металлолома, с воровства завода и т.д. и т.п.. Не много на себя берете ОСОБА_9?..»,

- «И кстати настроение у этих ребят, ну Вам не сильно там желают платить, это вы что в общаг собираете? Как вы там говорите: - «Я если надо Луцику позвоню или Конусу, все убацую». Вы вообще не горячитесь такими заявлениями? Смотрящий от БПП…».

З допису, опублікованому на сторінці https://www.facebook.com/NikolayKolesnyk 25 січня 2018 року:

- «Вся відповідальність буде на ініціаторі сфальшованої, кримінальної справи, на ОСОБА_7, який прикривається ім'ям генерального прокурора Луценко».

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який мешкає за адресою: 50000, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Південна, будинок 5, на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, який мешкає за адресою: 50004, АДРЕСА_1, понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1984 (одна тисяча девятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов