_____ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_____
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Херсон

єдиний унікальний номер справи 648/3022/19

номер провадження: 22-ц/819/1653/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головучий суддя (суддя доповідач) Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Семиженка Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року постановлену у складі судді Рибас А.В. у цивільній справі № 648/3022/19 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Апеляційний розгляд справи проводиться у порядку, передбаченому ч.2 ст.369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши відповідність ухвали суду вимогам цивільно-процесуального закону, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 17.09.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу, яким стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення повноліття.

Відмовляючи заявнику у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає п.п.4,5 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Отже зазначена норма процесуального права обмежує лише верхній розмір стягуваних аліментів, а нижній же розмір належних до стягнення у такому випадку аліментів закріплений відповідною нормою матеріального права, на якій, у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, має ґрунтуватися судовий наказ, - у даному випадку на ч. 2 ст. 182 СК України, за якою мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже дане положення закону є безспірною, встановленою державою правовою гарантією для неповнолітніх осіб, права яких не можуть бути обмежені внаслідок застосування того чи іншого судового провадження при вирішенні питання їх належного матеріального утримання, мінімальне матеріальне забезпечення неповнолітніх дітей у вказаному розмірі є законним обов`язком боржника, відповідно вимогу заяви про стягнення встановленого законом мінімального розміру аліментів не можна вважати вимогою, яка не відповідає положенням ст. 161 вказаного Кодексу, до того ж п. 5 цієї норми передбачено можливість видачі судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що також свідчить про безспірність вимог заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів у даному розмірі, приведений висновок відповідає визначеному ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданню цивільного судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин висновок суду про те, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає п.4,5 ч.1 ст.161 ЦПК України є хибним.

Зважаючи на наведене, ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню з направлення справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції з підстав, передбачених ст.379 ЦПК України, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст.367, 374,379 ЦПК України апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Дата складення постанови 31 жовтня 2019 року.

Головуючий: підпис

Судді: підпис підпис

З оригіналом згідно

Копія постанови оформлена 01 листопада 2019 року

Постанова набрало законної сили 31 жовтня 2019 року

Суддя Л.В. Базіль

Секретар с/з І.О. Давиденко