Справа № 308/3790/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Національний юридичний університет імені ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Національний юридичний університет імені ОСОБА_2.

Додатково заявником до матеріалів поданої заяви на адресу суду було додано клопотання про надання завірених належним чином додатків до поданої ним заяви.

Дослідивши матеріали заяви приходжу до наступного висновку.

Заявник, ОСОБА_1 просить суд встановити факт початку проходження військової служби, з 29 липня 2008 року, тобто з моменту зарахування його на навчання на 1 курс військово-юридичного факультету №6 з денною (бюджетною) формою навчання. Так, зазначає, що у відповідності до витягу з послужного списку, до вислуги років військової служби йому не враховано весь період навчання на військово-юридичному факультеті (військової юстиції), а зараховано лише період з 01.08.2012 року.

В заяві вказано, що з моменту випуску з військово-юридичного факультету Національного університету «Юридична академія України імені ОСОБА_2» і по сьогоднішній день ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в Чопському прикордонному загоні Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на посаді старшого юрисконсульта групи правового забезпечення Чопського прикордонного загону, на яку був призначений наказом Голови Державної прикордонної служби України від 08.07.2013 року №425-ос.

Заявник вказує, що встановлення факту початку його перебування на військовій службі буде породжувати певні юридичні наслідки, та від встановлення такого факту буде залежати виникнення особистих та майнових прав, зокрема: у відповідності до частини 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця; у відповідності до частини й) статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту початку перебування його на військовій службі з 29.07.2008 року необхідно йому для розрахунку вислуги років військової служби.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи у тому числі про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Підставою для розгляду цивільної справи в порядку окремого провадження можливого за наявності певних умов, а саме: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено уст.315 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно Закону України «Про Збройні Сили України» до Збройних Сил України належать об'єднання, з'єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації.

Відповідно до Тимчасового Положення про організацію підготовки офіцерів у цивільних вищих навчальних закладах, затверджених спільним наказом Міністерства освіти України та Міністерства оборони України від 28.12.1995 року №360/342, військові факультети при цивільних вищих навчальних закладах є вищими військово-навчальними закладами Міністерства оборони України, що створені для підготовки офіцерів з вищою освітою з залученням професорсько-викладацького складу і навчально-матеріальної бази цивільних вищих навчальних закладів.

Згідно з переліком вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, затвердженого постановою КМУ від 15.12.1997 року №1410 «Про створення єдиної системи військової освіти» Національна юридична академія України імені ОСОБА_2 (військово-юридичний факультет) входить до військових навчальних підрозділів Міноборони України.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов'язок і військову службу» в редакції, яка діяла на момент вступу ОСОБА_3 до вищого навчального закладу, одним із видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов'язок і військову службу» громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів для здобуття певних освітніх та освітньо-кваліфікаційних рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважають курсантами, а ті, що мають такі звання - слухачами. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов'язаних.

Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до розяснень п.2 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах,одержання поранень і контузій при виконанні обовязків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового навчального закладу і одержання відповідної освіти , одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Зі змісту п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у прийнятті заяви, а коли справу вже порушено - закриває провадження в ній.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, військова служба відноситься до публічної служби.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи встановлене та заявлені вимоги щодо встановлення факту початку перебування на військовій службі, суд вважає їх такими, що не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки за наявності рішення відповідного органу про відмову зарахувати до періоду проходження військової служби ОСОБА_1 період з 29 липня 2008 року, з моменту зарахування його на навчання на 1 курс військово-юридичного факультету №6 з денною (бюджетною) формою навчання по 01.08.2012 року, таке рішення може бути оскаржене до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, тому встановлено наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 186, ст. 315, 353,354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Національний юридичний університет імені ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4