Справа № 212/7239/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Власенко М.Д.,

за участю секретаря Борух Ю.К.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», третя особа Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послугпро визнання дій незаконними, зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_2М, звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати незаконними дії відповідача щодо встановлення під'їзного вузла обліку природного газу на зовнішньому (фасадному) газопроводі зовнішньої стіни будинку буд. № 19 по вул. Миколи Світальського м. Кривого Рогу, з метою комерційного обліку; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок об'ємів споживання природного газу по об'єкту побутового споживача ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 з 01 грудня 2016 року, відповідно до ОСОБА_3 споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №203 від 23.03.2016 року, а також зобов'язати відповідача у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС встановити по об'єкту побутового споживача ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 комерційний вузол обліку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є побутовим споживачем природного газу, а саме споживає газ для приготування їжі за обєктом споживання квартира №92, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського, буд. 19. Розподіл природного газу відповідач здійснює відповідно до «Типового договору розподілу природного газу», затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №5498 від 30.09.2015 р., фактом згоди приєднання до якого відповідно до п. 1.3 був сплачений рахунок оператора ГРМ та споживання природного газу. Крім того, Позивач є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (копію посвідчення додаю), зокрема на користування природним газом у розмірі 100%. Нарахування за спожитий природний газ до 01.12.2016 р.здійснювались згідно норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 року №203. по формулі 7,1 m3 х 6,879 грн. х 2 особи = 97 грн. 68 коп. на 2 осіб, що підтверджує довідка ПАТ «Криворіжгаз» про фінансовий стан від 27.07.2017р.

З 29 серпня 2016 року у будинку №19 по вул. Миколи Світальського в м. Кривий Ріг представником відповідача був встановлений загальнобудинковий вузол обліку газу та з дня введення його в експлуатацію 01.12.2016р. обсяги спожитого мешканцями будинку природного газу (за відсутності у споживача індивідуального лічильника газу) визначаються пропорційно кількості осіб, зареєстрованих у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщені. Після встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу та здійснення за ним нарахування, обсяги спожитого природного газу за обєктом озивача (квартира № 92) збільшились з 14,20 m3 на 19,68 m3, що потягло за собою зміну сум нарахування за послуги газопостачання.

Враховуючи викладене вважає незаконними дії відповідача щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку замість індивідуального , такими що порушують Закон України «Про захист прав споживачів», Типовий договір розподілу природного газу (постанова НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015), Кодекс газорозподільних систем (постанова НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015), оскільки ПАТ «Криворіжгаз» поставив у нерівне становище побутового споживача цього будинку ОСОБА_1 перед іншими побутовими споживачами квартир багатоквартирних будинків в м. Кривий Ріг в яких оператором ГРМ встановлені індивідуальні лічильники газу.

Крім того, ПАТ «Криворіжгаз» не встановивши власника багатоквартирного будинку № 19 по вул. Миколи Світальського у м. Кривий Ріг, не взявши до уваги ні листів ТОВ «Житлокомцентр» від 28.03.2017 № 330 та від 19.09.2017 № 1052, ні розяснень вимог Закону № 417-VIII щодо форми власності в багатоквартирному будинку, в порушення вимог Типового договору на засадних газопроводах будинку здійснили монтаж приладу обліку з метою комерційного обліку природного газу.

15 листопада 2017 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження у справі.

20 грудня 2017 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими і безпідставними. Так, згідно розділу І Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки, затвердженого Постановою НКРЕКП №547 від 31.03.2016 року передбачено встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу за адресою: вул. М. Світальського, 19 за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Відповідач не може відступати від вказаних положень, тому було встановлено загальнобудинковий вузол обліку природного газу. З моменту опломбування Оператора ГРМ будинкового вузла обліку та складання акту приймання будинкового вузла обліку в експлуатацію, зазначений вузол обліку стає комерційним та з цього моменту по ньому можуть проводитись комерційні розрахунки за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку відповідно до Типового положення. У випадку відмови балансоутримувача від врегулювання договірних відносин з Оператора ГРМ, комерційний облік, а також розрахунки з побутовим споживачами (у яких відсутні індивідуальні вузли обліку) здійснюють на підставі показів загальнобудинкового вузла обліку, оскільки взаємовідносини між Оператором ГРМ та споживачем, у тому числі щодо обліку природного газу за показами загальнобудинкового обліку, в повній та достатній мірі врегульовані договором розподілу природного газу, укладеного на основі Типового договору розподілу. У частині першій статті 6 Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» не зазначено право на індивідуальний лічильник газу, мова йде саме про обовязок оператора ГРМ забезпечити встановлення як індивідуальних, так загальнобудинкових лічильників газу, що забезпечить 100% облік спожитого газу населенням. При цьому Відповідач звертає увагу, що вище зазначений обовязок на встановлення лічильника газу трактується лише з технічної точки зору як виконання робіт і не включає в себе поняття повного фінансування таких робіт за кошти відповідача. Для визначення обєму спожитого (розподіленого) природного газу по обєкту споживача використовуються дані комерційного вузла Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла у Оператора ГРМ використовуються дані комерційного вузла обліку природного газу споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти Оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється. В порядку визначеному розділом VІ цього Кодексу. ОСОБА_4 з пунктом 1 глави 5 розділу ІХ кодексу, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або оператора ГРМ та на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються з нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загально будинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператор ГРМ. Станом на момент подання позовної заяви, позивач забезпечений згідно вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» лічильником газу, а саме встановленим загальнобудинковим приладом обліку, а тому предмет спору в даній частині позовних вимог відсутній. Оскільки дії відповідача щодо встановлення будинкового ВОГ передбачені вказаними вище нормами законодавства в сфері надання послуг з газопостачання, на виконання досліджених вище постанов НКРЕКП, які є обовязковими для виконання відповідачем, дії ПАТ «Криворіжгаз» є законними щодо встановленні будинкового приладу обліку газу.

12 вересня 2018 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача, в яких зазначив, що законодавством не передбачено погодження із побутовим споживачем встановлення загальнобудинкового приладу обліку природного газу. Дії ПАТ «Криворіжгаз» є законними щодо встановлення будинкового приладу обліку газу.

16 жовтня 2018 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №214/2435/17.

08 листопада 2018 року на підставі розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду Дніпропетровської області № 102від 07.11.2018 року у звязку із закінченням повноважень судді Колочко О.В. та згідно «Протоколу про повторний автоматичного розподілу судової справи між суддями» від 08.11.2018 року визначено головуючого суддю Власенко М.Д.

27 грудня 2018 року поновлено провадження у справі, призначено судовий розгляд.

25 січня 2019 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

21 лютого 2019 року представник третьої особи надав суду пояснення на позовну заяву, у якому зазначив, що частиною першою статті 6 Закону «Про ринок природного газу» передбачено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 5 Закону у разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року. Враховуючи вищезазначене, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані були в термін до 1 січня 2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу (індивідуальних або загальнобудинкових), що мало забезпечити 100 % облік спожитого природного газу населенням. Тому, ПАТ «Криворіжгаз» було розроблено та подано на затвердження НКРЕКП План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки. Постановою НКРЕКП від 31.03.2016 № 547 (зі змінами) затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування по розділах. У І розділі Плану розвитку на 2016-2025 роки (Інвестиційна програма і ПАТ «Криворіжгаз» на 2016 рік) було передбачено та встановлено загальбудинковий І лічильник природного газу за адресою: вул. ОСОБА_5 (Коротченка), 19, м. Кривий Ріг. Враховуючи зазначене, за адресою: вул. ОСОБА_5 (Коротченка), 19, м. Кривий Ріг забезпечено облік природного газу відповідно до вимог Закону.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на підстави викладенні у відзиві. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача зазначила, що Постанова КМУ №203 від 23.03.2016 втратила свою чинність, а тому підстав для проведення позивачу перерахунку обємів споживання природного газу по обєкту побутового споживача на підставі зазначеної постанови не має, а також вимоги позивача в частині забезпечення його комерційним вузлом обліку також безпідставні, оскілки позивач забезпечений таким приладом, який встановлений на будинку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона працює головним інженером управління експлуатації ПАТ «Криворіжгаз». По вул. М. Світальського, буд.19 представниками ПАТ «Криворіжгаз» дійсно було встановлено в серпні 2016 року загальнобудинковий лічильник газу, який було введено в експлуатацію в грудні 2016 року і він набув статусу комерційного вузла обліку газу, згідно показань якого почали нараховувати обсяг спожитого газу мешканцям будинку. Встановлення лічильника відбувалось на виконання Плану розвитку, затвердженого НКРЕКП. В 2016 році було закладено інвестування лише на встановлення загальнобудинкових лічильників і це було економічно вигідніше та надавало змогу забезпечити 100% облік спожитого газу населенням.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що у будинку №19 по вул. Миколи Світальського у м. Кривому Розі відповідно до вимог діючого законодавства був встановлений комерційний вузол обліку газу, а саме загальнобудинковий лічильник, згідно з наявною пректною документацією на вводі до будинку, оформлений ОСОБА_4 опломбування та прийому-передачі та введений в експлуатацію. Від споживачів представників під час встановлення лічильника не було, підписів в акті також немає, але всіх мешканців про це повинні були повідомляти шляхом розміщення оголошення на підїзді будинку. Показання лічильника зчитуються оператором дистанційно. Після монтажу лічильника та первинного обстеження було здійснено пробний пуск газу в систему, після чого лічильник був опломбовано. ПАТ «Криворіжгаз» виконало свій обовязок по забезпеченню обліку газу, встановивши вузол обліку на будинок, ОСОБА_4 розмежування балансової належності було підписано представниками ПАТ «Криворіжгаз» та направлено для підписання балансоутримувачу ТОВ «Житлокомцентр», яке повернуло ОСОБА_4 без підписання.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_4 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою АДРЕСА_2 ( а.с.15), а також побутовим споживачем природного газу відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», а саме споживає газ з метою приготування їжі (а.с.12).

Позивач є інвалідом ІІІ групи і має пілги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с.11) .

03 серпня 2017 року ПАТ «Криворіжгаз» надано відповідь на звернення ОСОБА_1 з приводу встановлення індивідуального лічильника газу, в якому серед іншого зазначено, що 29.08.2016 року в будинку № 19 по вул.Миколи Світальського встановлений загальнобудинковий вузол обліку газу, з дня введення його в експлуатацію 01.12.2016 року обсяги спожитого мешканцями будинку природного газу визначаються згідно Постанови КМУ від 16.05.2002 року № 620. Квартира № 62 вказаного будинку обладнана газовою плитою, в ній зареєстровано дві особи, які користуються пільгою в розмірі 100% зниження оплати за використаний природний газ на затверджену пільгову норму, яка складає 7,1 куб.м. газу на одну особу на місяць. У разі споживання газу понад встановленої норми, сплачувати слід додатково за надлишки спожитого природного газу. Фінансування робіт зі встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку №19 по вул. Миколи Світальського в місті Кривому Розі за кошти Товариства не передбачено. Зазначено, що разі незгоди власника квартири розрахуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу ( вузол обліку) окремо на квартиру ( будинок) за власні кошти. Вказано, що встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку. (а.с.13)

Нарахування за спожитий природний газ ОСОБА_1 до 01 грудня 2016 року здійснювались згідно норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 по формулі по формулі 7,1 m3 х 6,879 грн. х 2 особи = 97 грн. 68 коп. на 2 осіб, що підтверджує довідка ПАТ «Криворіжгаз» про фінансовий стан від 27.07.2017р. Після встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу, обсяги спожитого природного газу в квартирі позивача збільшились з 14.20 м3 до 19,68 м3, що потягло за собою зміну сум нарахування за послуги газопостачання, яку не покриває пільга (а.с.12).

Постановою НКРЕКП № 547 від 31.03.2016 року затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування, згідно п.3.3.426 Додатку визначено витрати на встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу, зокрема в будинку № 19 по вул. М.Світальського (Коротченко) в м. Кривому Розі в розмірі 28,5 тис.грн. (а.с.51).

Як вбачається з ОСОБА_4 від 29.08.2016 року представниками ПАТ «Криворіжгаз» у відсутності представників споживача здійснено опломбування вузла обліку газу, встановленого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського, буд.19 (а.с.25).

ОСОБА_4 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором ГРМ та споживачем від 2017 року (точна дата відсутня), ПАТ «Криворіжгаз» визначило межі балансової належності в т. «А» по будинку № 19 по вул. М.Світальського в м. Кривому Розі, згідно схеми (а.с.23-24), проте вказаний документ не підписано іншою стороною ТОВ «Житлокомцентр».

Як вбачається з листа ПАТ «Криворіжгаз» 22.02.2017 року було направлено директору ТОВ «Житлокомцентр» було направлено для розгляду та підписання проекти договорів: Договору щодо зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла облік, а також Договору про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) ВОГ (а.с.21).

Листом від 28.03.2017 року ТОВ «Житлокомцентр» повідомило ПАТ «Криворіжгаз» про відсутність правових підстав для підписання договрів, оскільки ТОВ «Житлокомцентр» не є балансоутримувачем та власником будинку 19 по вул. М. Світальського в м. Кривому Розі, якими є лише власники квартир багатоквартирного будинку на праві спільної сумісної власності відповідно до вимог.382 ЦК України ( а.с.19-20).

Листом начальника управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради за №6444/13 від 25.09.2017 року повідомлено, що багатоквартирні житлові будинки, в яких приватизовано хоч 1 квартиру, перебувають у спільній сумісній власності. Управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради не приймало участь у прийнятті в експлуатацію загально будинкового приладу газу, встановленого за адресою: вул.. Миколи Світальського, 19 та не укладало договір з ПАТ «Криворіжгаз» договори на монтаж та зняття показань (а.с.16).

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який був чинним на час звернення позивачів до суду з цим позовом та розгляду справи, цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

- виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

- засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики;

- норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування;

- споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - це житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Тарифи на газопостачання відносяться до першої групи.

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (частини перша, друга статті 20 цього Закону).

Як зазначено у частині першій статті 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах доступності житлово-комунальних послуг для всіх споживачів та рівності правових гарантій.

Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу визначені Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Відповідно до глави 1 розділу 1 Кодексу ГРС Оператор ГРМ - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

ПАТ «Криворіжгаз» є Оператором ГРМ.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Як встановлено матеріалами справи, позивач є споживачем природного газу, а відповідач - Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору цей договір є публічним, перебуває у загальному доступі і розміщений на офіційному сайті ПАТ «Криворіжгаз» (https://kr.104.ua/ua/services/pidkljuchiti-gaz/distribution-terms/id/tipovij-dogovir-rozpodilu-prirodnogo-gazu-15701), регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У частині першій статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог статті 629 та ст.526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

ОСОБА_4 з пунктом 2.1 цього Типового договору ПАТ «Криворіжгаз» взяло на себе зобов'язання постачати природний газ споживачам в необхідних об'ємах (обсягах), а позивачі взяли на себе зобов'язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 приєднався до вказаного Типового договору, оскільки щомісячно споживає природний газ та сплачуює рахунки за спожитий природний газ.

Відповідно до п.5.2. Типового договору та п.1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС (Порядок комерційного обліку газу по обєктах побутових споживачів (населення), визначення фактичного обєму споживання (розподілу/постачання) природного газу по обєкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу, визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом ГРС та цим Договором.

Відповідно до положень п.1 глави 5 розділу ІІІ Кодексу межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між оператором газорозподільних систем та споживачем (суміжним субєктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невідємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ).

Пунктом 2 глави 5 розділу ІІІ Кодексу встановлено, що межа балансової належності визначається за ознаками права власності на газові мережі чи окремі її елементи. Межа експлуатаційної відповідальності встановлюється на межі балансової належності, але за домовленістю сторін може не збігатися з межею балансової належності, про що має бути зазначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін.

Відповідно до п.12.7 розділу ХІІ Типового договору, складений сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невідємною частиною цього договору.

Об'єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування (Постанова НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015).

В судовому засіданні встановлено, що позивач у справі є побутовим споживачем природного газу та одним із власників квартир, розташованих в будинку №19 по вул. М.Світальського в місті Кривому Розі Дніпропетровської області.

Відповідно до п.3.2 Типового договору приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності обєкта Споживача.

Отже, фактичний обєм розподіленого природного газу по обєкту побутового споживача визначається за допомогою лічильника газу, який встановлюється на межі балансової належності обєкта споживача.

Відповідно до п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС визначення фактичного обєму спожитого газу за обєктом побутових споживачів будинку № 1 по вул. Десантна в місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, які використовують газ тільки для приготування їжі та не забезпечені приладами обліку газу, визначається за нормами споживання.

Відповідно до п.10 глави 2 розділу Х Кодексу ГРС установлення лічильників газу побутовим споживачам здійснюється відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

ОСОБА_4 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (відповідно до абзацу четвертого підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 6 зі змінами, внесеними згідно із Законом від 21 грудня 2017 року) та графіками оснащення квартир і приватних будинків лічильниками газу, розробленими відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року № 259-р «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу», газорозподільні підприємства зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року.

Відповідно до п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу), фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Відповідно до ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору, побутовому споживачуБаюр І.Ю., який не забезпечений приладом обліку газу, до 01 січня 2021 року для визначення фактичного обєму споживання (розподілу/постачання) природного газу по його квартирі, на межі балансової належності, якою є територіально відокремлюючі стіни квартири, ПАТ «Криворіжгаз» повинно встановити індивідуальний (квартирний) лічильник газу, а в разі відмови від встановлення квартирного лічильника газу припинити газопостачання з 01.01.2021 року. Оскільки позивач як побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений індивідуальним лічильником газу, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по обєкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання відповідно до п.3 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, позивач ОСОБА_1 не відмовлявся від встановлення індивідуального лічильнику газу, а навпаки в 2017 році звертався до ПАТ «Криворіжгаз» за його встановленням, що свідчить про відсутність порушень з боку позивача як споживача послуг.

Відповідно до п.п.3,4 ч. 1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги навязує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору.

Встановлення ПАТ «Криворіжгаз» загальнобудинкового приладу обліку природного газу на буд.19 по вул. М.Світальського в місті Кривому Розі ставить у нерівне становище побутових споживачів цього будинку перед іншими побутовими споживачами багатоквартирних будинків у Дніпропетровській області, в яких Оператором ГРМ встановлені індивідуальні лічильники газу, оскільки приймання-передача та визначення фактичного обєму спожитого газу буде визначатись не по обєктам побутових споживачів (квартирах), а за будинком, чим порушуються умови Типового договору та ЗУ «Про захист прав споживачів».

Крім того, відповідно до п.1 Тимчасового положення про порядок розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку вимоги до облаштування та експлуатації будинкового вузла обліку встановлюються Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Мінпаливенерго від 27 грудня 2005 р. № 618, які поширюються на суб'єктів господарювання, які здійснюють господарську діяльність з постачання та транспортування природного газу розподільними мережами, споживачів газу, крім населення, суб'єктів господарювання, які здійснюють господарську діяльність з проектування, налагоджування вузлів обліку газу, а також з розроблення та виготовлення засобів вимірювальної техніки, які призначені для використання на вузлах обліку газу.

Таким чином, вимоги до облаштування та експлуатації будинкового вузла обліку не поширюються на населення, що також підтверджується відсутністю в Тимчасовому положенні такого субєкта , як побутові споживачі (населення).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Отже, власником (балансоутримувачем) багатоквартирного будинку є фізична або юридична особа, якій одноособово належить право володіння, користування та розпоряджання багатоквартирним будинком.

Відповідно до ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Отже, багатоквартирний будинок № 19 по вул. М.Світальського в місті Кривому Розі Дніпропетровської області не має єдиного одноосібного власника (балансоутримувача), оскільки даний будинок як цілісність є спільною власністю власників квартир та приміщень цього будинку, тобто управління здійснюється співвласниками відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Таким чином, за відсутності одноособового балансоутримувача (власника) багатоквартирного будинку не можливо застосувати положення п.1 глави 5 розділу ІХ Кодексу ГРС, адже співвласникам даного багатоквартирного будинку, які є побутовими споживачами (населенням), по їх обєктах встановлюються індивідуальні (квартирні) лічильники газу відповідно до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС.

Отже, Тимчасове положення та Кодекс ГРС не може суперечити Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», який регулює забезпечення комерційного обліку для населення та не передбачає встановлення зазначеній категорії загальнобудинкових приладів обліку.

Таким чином, суд вважає незаконними дії відповідача ПАТ «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу замість індивідуального (квартирного) лічильника газу побутовому споживачу ОСОБА_1, оскільки такі дії вчиненні з порушенням положень ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС, Типового договору розподілу природного газу, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, у звязку з чим суд визнає незаконним встановлений ПАТ «Криворіжгаз» режим нарахування обємів спожитого природного газу згідно показань загальнобудинкового прибору обліку газу та приходить до висновку про необхідність зобовязання ПАТ «Криворіжгаз» здійснити перерахунок спожитого природного газу позивачу за період з 01.12.2016 року по день ухвалення рішення суду, тобто до 05.04.2019 року відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог позивача в частині зобовязання ПАТ «Криворіжгаз» проведення перерахунку обсягів спожитого газу за цей період саме виходячи з вимог Постанови КМУ від 23 березня 2016 р. № 203, оскільки вказаний документ втратив чинність 08.02.2019 року на підставі Постанови КМУ від 30 січня 2019 р. № 63.

Стосовно інших позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

За положеннями постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 грудня 2011 року № 150 «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу» (з 2011 року по 31 травня 2017 року) до структури тарифу було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 куб. м природного газу.

Отже позивач, який до того ж є інвалідом війни ІІІ групи та віднесений до пільгової категорії населення, сплачуючи нарахування за тарифами, має право на забезпечення індивідуальним газовим лічильником і відповідач зобов'язаний надавати послуги, які оплачені позивачем, і відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природнього газу» забезпечити встановлення індивідуальних лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі.

Суд відхиляє твердження представника відповідача щодо правомірності їх дій як оператора ГРМ, а саме виконання Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки, затвредженого Постановою НКРЕКП № 547 від 31.03.2016 року, яким було визначено обсягу фінансування саме на встановлення загальнобулдинкового приладу обліку у будинку позивачів, оскільки норми статті 6 Закону Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» мають вищу юридичну силу, а отже позивач має право на забезпечення індивідуальним безкоштовним газовим лічильником за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» у строк, передбачений цим законом.

Зазначаючи про обовязок відповідача здійснити таке забезпечення саме за власний рахунок, суд виходить з системного аналізу змісту частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно якої фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Отже саме на відповідача покладений обов'язок встановлення лічильників газу і лише він повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов'язку на споживачів є неправомірним.

Саме такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у справі № 214/2435/17 від 07 листопада 2018 року.

У судовому засіданні встановлено, що позивач висловив волевиявлення на встановлення індивідуального лічильника газу, а тому це волевиявлення не може бути порушеним. На переконання суду задоволення волевиявлення позивача буде відповідати зазначеній державній політиці в сфері житлово-комунальних послуг, забезпечить раціональне використання ресурсів та рівні можливості для позивачів з отримання послуги по газопостачанню.

Суд вважає, що встановлення позивачу індивідуального лічильнику буде забезпечувати облік саме того обєму газу, який ним спожитий, що буде відповідати такому завданню цивільного законодавства як справедливість, а тому відмова відповідача ПАТ «Криворіжгаз» встановити індивідуальний лічильники позивачу суперечить вимогам законодавства та порушує його права.

Таким чином, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам статті 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню в частині зобов'язання ПАТ «Криворіжгаз» у відповідності до вимог до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС встановити комерційний вузол обліку по обєкту побутового споживача ОСОБА_1.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн., при цьому суд виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору та з розміру прожиткового мінімуму на час звернення з позовом.

Керуючись ст. ст.8, 24 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 16, 526, 626, 629, 655 ЦК України, ст.ст.5, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.1, 2, 3, 6, 14, 19, 20, 21, 30 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.3, 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 258,259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії ПАТ «Криворіжгаз» щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу в будинку № 19 по вул. Миколи Світальського в м. Кривому Розі.

Зобовязати ПАТ «Криворіжгаз» здійснити перерахунок спожитого природного газу, відповідно до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників по обєкту споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 за період з 01.12.2016 року по день ухвалення рішення суду, тобто до 05.04.2019 року.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз»у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексу ГРС встановити індивідуальний лічильник обліку газу (комерційний вузол обліку) по обєкту побутового споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1, ) на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Позивач:Баюр ОСОБА_8, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_3.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Криворіжгаз», , м. Кривий Ріг, пр.Металургів,1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15 квітня 2019 року.

Суддя М.Д. Власенко