Номер провадження: 22-ц/813/155/19
Головуючий у першій інстанції Чернявської Л.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Антос ЛТД» про припинення права власності, про приведення приміщення в попередній стан, про усунення перешкод у здійсненні права власності, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Чернявської Л.М. 09 листопада 2018 року у м. Одеса, -

встановила:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, який було уточнено до ТОВ «Антос ЛТД» про припинення права власності, про приведення приміщення в попередній стан, про усунення перешкод у здійсненні права власності (а.с. 6-9, 62-64).

У листопаді 2018 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову посилаючись на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду так як, на думку позивача, є всі підстави вважати, що відсутність забезпечення позову дозволить відповідачу, здійснювати незаконні дії з даним приміщенням, що ускладнить виконання рішення суду (а.с. 73-74).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2018 року заяву представника ОСОБА_2 задоволено повністю. Накладено арешт та заборону відчуження на підвальне приміщення №629, загальною площею 44,4 кв.м.; нежиле приміщення першого поверху (автосалону) площею 291,1 кв.м.; нежиле приміщення №506, площею 25,3 кв.м., що фактично об'єднані в одне приміщення за адресою: м. Одеса, площа Катерининська, 5 та належать ТОВ Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» (а.с. 76-77).

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а саме, на думку апелянта, суд першої інстанції, встановивши, що приміщення, на які позивач просив накласти арешт, не належать ТОВ «Антос ЛТД», оскаржуваною ухвалою від 09 листопада 2018 року накладає арешт на спірне майно, яке належить на праві власності іншій юридичній особі - ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ», яку суд залучає до участі у справі тільки 20 грудня 2018 року, тобто, після постановлення ухвали про забезпечення позову (а. с. 85-91).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В порядку ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги відповідність обраного заходу забезпечення заявленим позовним вимогам, при цьому враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідальності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Колегія суддів вважає, що судом заходи забезпечення позову вжиті з порушенням норм процесуального права, оскільки судом першої інстанції, на момент постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, не було належним чином з'ясовано, хто є дійсним власником підвального приміщення №629, загальною площею 44,4 кв.м.; нежилого приміщення першого поверху (автосалону) площею 291,1 кв.м.; нежилого приміщення №506, площею 25,3 кв.м., і чим підтверджено, що фактично вони об'єднані в одне приміщення за адресою: м. Одеса, площа Катерининська, 5.

Питання про залучення до участі у справі співвідповідача - ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ», як власника підвального приміщення №629, загальною площею 44, 4 кв.м., було вирішено судом шляхом постановлення відповідної ухвали 20 грудня 2018 року, тобто, лише через півтора місяці після постановлення оскаржуваного судового рішення.

При цьому, судом першої інстанції в ухвалі від 09 листопада 2018 року про вжиття заходів забезпечення позову вказано, що ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» є власником: підвального приміщення №629, загальною площею 44, 4 кв.м.; нежилого приміщення першого поверху (автосалону) площею 291,1 кв.м.; нежилого приміщення №506, площею 25,3 кв.м., що фактично об'єднані в одне приміщення за адресою: м. Одеса, площа Катерининська, 5, не зазначаючи при цьому, які правовстановлюючі документи та технічна документація можуть підтвердити той факт, що дані об'єкти нерухомості об'єднані в одне приміщення, і чи відносяться нежиле приміщення першого поверху (автосалону) площею 291,1 кв.м. та нежиле приміщення №506, площею 25,3 кв.м. до предмета спору у даній справі, оскільки зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що він просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на загальнобудинкове допоміжне підвальне приміщення №629, загальною площею 44,4 кв.м., та приведення цього приміщення у попередній стан.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» пояснив, що підвальне приміщення №629, загальною площею 44,4 кв.м.; нежиле приміщення першого поверху (автосалону) площею 291,1 кв.м.; нежиле приміщення №506, площею 25,3 кв.м., фактично не об'єднані в одне приміщення за адресою: м. Одеса, площа Катерининська, 5, є окремими приміщеннями, та є власністю ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ», яке тільки через місяць після постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову було притягнуто до участі у справі. Порушення прав ОСОБА_2 не відбулось, оскільки між останнім та ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» відсутні будь-які правовідносини.

Колегія суддів зазначає, що достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій відносно спірного майна, які можуть у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладання договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання, тощо). Лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 81 ЦПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Однак, у своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» та ТОВ «Антос ЛТД» намагаються відчужити спірне приміщення, не зазначаючи при цьому, всупереч вимогам ст.ст. 76-81 ЦПК України, якими саме доказами підтверджуються викладені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову факти.

Враховуючи, що в ухвалі суду відсутнє обґрунтоване підтвердження співмірності забезпечення позову із позовними вимогами та реальним порушенням прав позивача, оскільки судове рішення не містить посилання на докази, які б підтверджували необхідність задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, судом першої інстанції не з'ясовано належним чином, хто є власником спірного майна, ухвала постановлена без належного обґрунтування того, в чому саме полягає неможливість або ускладнення виконання рішення суду у справі у випадку задоволення вимог позивача, апеляційний суд доходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду щодо накладення арешту та заборону відчуження на підвальне приміщення №629, загальною площею 44,4 кв.м.; нежиле приміщення першого поверху (автосалону) площею 291,1 кв.м.; нежиле приміщення №506, площею 25,3 кв.м., що фактично об'єднані в одне приміщення за адресою: м. Одеса, площа Катерининська, 5, - підлягає скасуванню, з передачею питання про забезпечення позову для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

При вказаних обставинах, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2018 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОФКРЕДИТ» - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2018 року - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 15 квітня 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе