Справа № 647/2902/19
№ провадження 2-о/647/108/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої - судді: Миргород В.С.

при секретарі: Тищенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі цивільну справу №647/2902/19 за заявою ОСОБА_1 , про встановлення факту народження, заінтересована особа: Бериславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області,

за участю представників сторін:

представника Бериславського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Степановой О.В. суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, посилаючись те, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина: дівчинка. Під час реєстрації народження на окупованій території України в м.Горлівка Донецької області було видано Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 31.07.2015 p., Калінінським відділом записів актів цивільного стану м. Горлівка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР. Отримати документи, що підтверджують факт народження за зразками чинного законодавства України, здійснити реєстрацію факту народження дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження є не можливим. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно для державної реєстрації народження дитини, адже орган, який зареєстрував народження, знаходиться на окупованій території України, а отже зазначене Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 31.07.2015 року є недійсним. Бериславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо реєстрації народження її онуки,було відмовлено у зв`язку з тим, що на підтвердження факту народження дитини був пред`явлений документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та надана письмова відмова у проведені державної реєстрації народження № 15.2-38/153 від 04.10.2019 року. В зв`язку з чим, заявник просить суд встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , на тимчасово окупованій території України в місті Горлівка Донецької області дитини жіночої статі - ОСОБА_3 , громадянки України, батьками якої є: мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, паспорт НОМЕР_2 , виданий 14 травня 2003 року Калінінським РВ Горлівського МУ УМВС України у Донецькій області, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Батько - ОСОБА_4 , записаний зі злів матері.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 просила задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи за довіреністю Степанова О.В. не заперечувала проти задоволення заяви, оскільки провести державну реєстрацію народження дитини за наявними документами неможливо.

У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Місто Горлівка Донецької області (у тому числі селище міського типу Гольмівський, селище міського типу Пантелеймонівка, село Рясне, селище Озерянівка, село Михайлівка, селище Ставки, селище Широка Балка, селище П`ятихатки, селище Федорівка) є тимчасово окупованою територією України та входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно до Указу Президента України №32/2019 від 07 лютого 2019 року «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях».

Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо вони створені у порядку, не передбаченому законом, а видані цими органами акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

У відповідності до статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Питання щодо можливості використання як доказів документів, які видані органами та установами, що знаходяться на тимчасового окуповані території України, вирішується судом з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 77, 78 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

У частині першій статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім`я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, тобто будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у висновках ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії(Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження та реєстрації шлюбу особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Горлівка Донецької області та відповідно до довідки від 02.12.2016 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактично проживає в АДРЕСА_2 (а.с. 2-4).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вона є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно довідки про народження від 24.08.2017 року №211/04.12-93 виданої Калінінським відділом записів актів цивільного стану м. Горлівка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Горлівка Калінінський район Донецька Народна Республіка. Матір`ю дитини є ОСОБА_2 . Дані про батька дитини записані на підставі заяви матері дитини (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Горлівка Калінінський район Донецька Народна Республіка, про що складена запис акту про народження №152 (а.с. 7).

Згідно листа Бериславського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 04.10.2019 року №15.2-38/153 ОСОБА_7 було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Горлівці Донецької області України у ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що на підтвердження факту народження дитини був пред`явлений документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та надана письмова відмова у проведені державної реєстрації народження (а.с. 9).

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Так п.2 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

За встановлених обставин, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадянки України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про народження дитини, видане державним органом України.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт народження дитини жіночої статі і визначає датою її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем народження - м.Горлівка Донецької області, вказавши матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженку м.Горлівка Калінінський район Донецької області, громадянку України, батько дитини записаний зі слів метрі: ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 89, 263-265, 315, 317 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , на тимчасово окупованій території України в місті Горлівка Донецької області дитини жіночої статі - ОСОБА_3 , громадянки України, батьками якої є: мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, паспорт НОМЕР_2 , виданий 14 травня 2003 року Калінінським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Батько - ОСОБА_4 , записаний зі злів матері.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення в цій частині не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заявник ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Заінтересована особа Бериславський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, 74300, Херсонська область, м.Берислав, вул.Центральна, 265, .

Повне рішення складено 05.11.2019 року.

Суддя В. С. Миргород