Справа № 297/1711/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатської апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

за участі секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду від 14 серпня 2018 року (головуючий суддя Ільтьо І.І.) про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Мирончук Оксани Василівни про визнання недійсним спадкового договору та договору дарування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Тячівського районного суду від 14.08.2018, якою заяву представника позивача про забезпечення позову - задоволено. Накладено арешт на належне на праві власності ОСОБА_1 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить ухвалу місцевого суду скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, постановляючи ухвалу про накладення арешту на майно, суд першої інстанції помилково вказав про такий вид забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа; арешт накладено на все домоволодіння, проте ОСОБА_1 належить тільки 1/5 частина домоволодіння за адресою АДРЕСА_1; заходи забезпечення позову вжиті без з'ясування того, що між сторонами дійсно виник спір та існує загроза невиконання судового рішення.

Учасники справи в судове засідання не з?явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 51-54) ОСОБА_1 подала заяву , в якій просила розгляду нути справу без її участі та задовольнити апеляційну скаргу.

Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Ураховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Мирончук Оксани Василівни, у якому просила:

1) визнати недійсним спадковий договір від 04.10.2016, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, згідно якого остання набула у власність частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2; а також скасувати відповідну державної реєстрації речових прав;

2) визнати недійсним договір дарування від 05.03.2018, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, за яким остання отримала в дар та набула право власності на частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2; а також скасувати відповідну державну реєстрацію речових прав.

Позов мотивовано тим, що вищевказані домоволодіння та земельні ділянки належали в цілому на праві приватної власності її покійному батькові ОСОБА_5 У силу своєї хвороби ОСОБА_5 на момент укладення спадкового договору не усвідомлював своїх дій та не міг керувати ними, не підписував цього договору. У зв'язку з цим похідний договір дарування не може залишатися чинним.

Також ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне на праві власності ОСОБА_1 нерухоме майно: домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, та земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказувала на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду за її позовом.

З наведеного слідує, що між сторонами дійсно виник спір щодо частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2

Судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість припущення, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення та вірно вжив заходів забезпечення позову.

Можливість відчуження майна є достатньо обґрунтованим припущенням того, що майно може вибути із власності відповідача на момент виконання рішення, а невжиття заходів забезпечення може в майбутньому дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_2

Разом із тим, як спадковий договір від 04.10.2016, так і договір дарування від 05.03.2018 були правовою підставою виникнення у відповідачів права власності, зокрема, на житловий будинок літера А за адресою АДРЕСА_1 (а.с.10-12). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок літера А, загальною площею 68 кв. м., разом із сараєм Б та убиральнею Г становить 1/5 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.56-59).

Решта 4/5 частин домоволодіння - житловий будинок літера Б, загальною площею 148,9 кв. м., згідно відомостей із Єдиного державного реєстру речових прав, залишаються зареєстрованими на праві власності за ОСОБА_5 Тротуар - І, ворота № 1, огорожі №№ 2-3 знаходяться у спільному користуванні.

Суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув та помилково наклав арешт не все будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1. Таким чином, ухвалу місцевого суду в частині накладення арешту на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 слід змінити з підстав, передбачених п.п.3,4 ст. 376 ЦПК України, та накласти арешт на належну на праві власності ОСОБА_1 1/5 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 - житловий будинок літера А, сарай Б, убиральня Г.

За спадковим договором від 04.10.2016 та договором дарування від 05.03.2018 ОСОБА_3 та в подальшому ОСОБА_1 ставали власниками земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Місцевим судом правомірно було накладено арешт на ці земельні ділянки, і підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції - в цій частині - немає.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п.3,4 ст. 376, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Берегівського районного суду від 14 серпня 2018 року в частині накладення арешту на домоволодін6ня за адресою АДРЕСА_1 - змінити

Накласти арешт на належну на праві власності ОСОБА_1 1/5 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 - житловий будинок літера А, сарай Б, убиральня Г.

Ухвалу Берегівського районного суду від 14 серпня 2018 року в частині накладення арешту на земельні ділянки - залишити без змін.

Копію постанови направити Хустському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області для виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 квітня 2019 року.

Головуюча:

Судді: