КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/4030/2019 Головуючий у 1-й інстанції - Коваленко К.В.
355/559/15-ц Доповідач: Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 17 грудня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа виданого на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

у с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у якій просив визнати виконавчий лист, виданий 23.04.2015 року Баришівським районним судом Київської області по справі № 355/559/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 142 000 доларів США таким, що не підлягає виконанню. Зазначав, що 16 квітня 2015 року Баришівським районним судом Київської області було постановлено ухвалу про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 08.09.2014 року в справі № 355/559/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу в сумі 142 000 доларів США. 23 квітня 2015 року, на підставі зазначеної ухвали, Баришівським районним судом Київської області було видано виконавчий лист № 355/559/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 боргу у розмірі 142 000 доларів США. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 30.10.2015 року по справі № 355/559/15-ц було замінено сторону за виконавчим листом № 355/559/15-ц виданий 23.04.2015 року, а саме - боржника, з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 та на останнього покладено обов'язок повернути борг у розмірі 142 000 доларів США. Уважає, що на момент видачі виконавчого листа № 355/559/15-ц від 23.04.2015 року у ОСОБА_1 був відсутній обов'язок повернення боргу. Відповідно до власноруч написаної розписки від 05.09.2014 року ОСОБА_2 отримав в повному обсязі від ОСОБА_3 142 000 доларів CША, а тому не має ніяких претензій, а згідно з другою розпискою від 05.09.2014 року, ОСОБА_2 отримав в повному обсязі від ОСОБА_3 120000 грн.. Отже, уважає, що не має ніяких грошових зобов'язань перед ОСОБА_2, оскільки йому вже сплачена зазначена у виконавчому листі сума боргу, а тому вимога ОСОБА_2 є безпідставною.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 17 грудня 2018 року в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа виданого 23.04.2015 року Баришівським районним судом Київської області по справі № 355/559/15-ц таким, що не підлягає виконанню - відмовлено. Виконавче провадження за виконавчим листом № 355/559/15-ц виданим 23.04.2015 року Баришівським районним судом Київської області зупинене ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 25.07.2018 року поновлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки ухвала прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм ппроцесуального права. Зазначає, що під час розгляду справи, стягувачем ОСОБА_2 було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Суд першої інстанції вказує, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали суду та не надав необхідні документи для проведення почеркознавчої експертизи, у зв'язку з чим 18.09.2018 року Харківським НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.І. Бокаріуса до суду було повернуто ухвалу суду про призначення експертизи, без виконання, оскільки судом не було надано матеріали необхідні для проведення експертизи. З боку ОСОБА_2 вимоги ухвали суду про проведення почеркознавчої експертизи були виконані не в повній мірі, оскільки матеріали справи не містять відомостей про оплату ним проведення експертизи та не надано достатньо зразків підпису останнього. Після отримання вимог експерта КНДІСЕ ім. Засл. проф. М.І. Бокаріуса щодо необхідності надання додаткових документів для проведення експертизи, представник заявника, з метою уникнення будь-яких пошкоджень розписки від 05.09.2014 року, заявила клопотання про те, щоб заявник особисто надав вказану розписку експерту та був присутнім при проведенні експертизи. ОСОБА_1 не ухилявся від подання експерту необхідних документів та неодноразово звертався до суду з обґрунтуванням поважності причин несвоєчасного подання доказу - розписки від 05.09.2014 року та просив надати додатковий час. 17.12.2018 року представник заявника надала в судове засідання висновок КНДІСЕ ім. Засл. проф. М.І. Бокаріуса про проведення судової експертизи з дослідженням документів та оригінал розписки від 05.09.2014 року, однак суд відмовив в задоволенні заявленого клопотання з підстав повернення до суду матеріалів та ухвали суду від 11.04.2018 рокубез виконання. Уважає, що судом першої інстанції не було враховано, що проведення експертизи має важливе значення при розгляді заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки експертиза може остаточно підтвердити наведені в його заяві факти та докази.

Заслухавши доповідь судді , пояснення ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частин 1-4 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого 23.04.2015 року Баришівським районним судом Київської області по справі №355/559/15 таким, що не підлягає виконанню, суд виходив з недоведеності заявником обставин, за яких він просив задовольнити заяву.

У зазначеній постанові стаття 369, указана в редакції ЦПК 2004 року, у редакції ЦПК 2017 року стаття 442.

Установлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 08.09.2014 року позов ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 142 000 доларів США (а.с.3-5 том 1).

Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1, виданого 16.09.2014 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 25 том 1).

02.04.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Баришівського районного суду Київської області про видачу виконавчого листа на виконання Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 08.09.2014 року, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 142 000 доларів США ( а.с. 1 том 1).

Ухвалою від 16.04.2015 року Баришівський районний суд Київської області видав виконавчий лист на примусове виконання Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 08.09.2014 року, в справі за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про стягнення боргу у сумі 142 000 доларів США ( а.с. 9 том 1).

26.10.2015 року державний виконавець відділу примусового виконаня рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області звернувся до Баришівського районного суду Київської області з клопотанням про заміну сторони за виконавчим листом № 335/559/15-ц, виданий 23.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 142 000 доларів США, а саме: боржника - з ОСОБА_3 на ОСОБА_1. При цьому посилався, що боржник ОСОБА_3 на цей час є померлим, а правонаступником усього його майна відповідно до заповіту є ОСОБА_1. ОСОБА_2 було подано позов до Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі про стягнення з ОСОБА_1 коштів, на підставі того, що він є правонаступником ОСОБА_3. Рішенням Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 06.07.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 142 000 доларів США в межах вартості майна, одержаного у спадщину від ОСОБА_3. Тобто ОСОБА_1 є законним правонаступником ОСОБА_3 ( а.с.17-18 том 1).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 05 серпня 2015 року в порядку ст. 1282 ЦК України з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 142 000 доларів США в межах вартості майна, одержаного у спадщину від ОСОБА_3 ( а.с.29-32 том 1).

30.10.2015 року Баришівський районний суд Київської області, посилаючись на рішенням Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 05 серпня 2015 року, яким задоволено позов до правонаступника (спадкоємця) боржника та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 142 000 доларів США в межах вартості майна, одержаного у спадщину від ОСОБА_3, замінив сторону за виконавчим листом № 335/559/15-ц, виданого 23.04.2015 року Баришівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 142 000 доларів США, а саме: боржника, з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 ( а.с.37 том 1).

06.12.2017 року ОСОБА_1 подав заяву про визнання виконавчого листа, виданого 23.04.2015 року Баришівським районним судом Київської області по справі №355/559/15-ц таким, що не підлягає виконанню на підставі ст. 369 ЦПК України.

При цьому жодне з рішень третейського суду та ухвали суду першої інстанції про видачу виконавчого листа ОСОБА_1 не оскаржив. Також ОСОБА_1, не зважаючи на існування рішення Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 05 серпня 2015 року, не оскаржив ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 08.09.2014 року.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ( ч. 2 ст. 263 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові в справі №61-1592св17 від 16.01.2018 року зазначив, що частиною другою статті 369 ЦПК України, чинного на час постановлення ухвал судами попередніх інстанцій, передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Підстави для цього зазначені у частині четвертій статті 369 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин. Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV«Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) є закінчення виконавчого провадження. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що розглядаючи заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції належним чином не перевірив підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зважаючи на ту обставину, що виконавчий лист, 23.04.2015 року був виданий на виконання рішення суду, яке не підлягало примусовому виконанню, унаслідок смерті боржника ОСОБА_3, який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідно до ст. 1281 ЦК України, у редакції на час смерті ОСОБА_3, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст.1282 ЦК України,у редакції на час смерті ОСОБА_3, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю,але в межах вартості майна,одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто,у розмірі,який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу,якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно,яке було передане спадкоємцям у натурі.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 05 серпня 2015 року в порядку ст. 1282 ЦК України з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 142 000 доларів США в межах вартості майна, одержаного у спадщину від ОСОБА_3 ( а.с.29-32 том 1), а отже виконанню підлягає саме вказане рішення суду, а не рішення Постійно діючого третейського суду при Київській обласній товарній біржі від 08.09.2014 року.

Проте, розглянувши заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не перевірив указаних обставин у сукупності з підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, унаслідок чого ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду.

При новому розгляді заяви ОСОБА_1, суду першої інстанції необхідно звернути увагу на вказані вище підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконаннюз огляду на встановлені обставини,та за результатами такого розгляду, ухвалити мотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 17 грудня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук