Ухвала

16 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 453/871/17

провадження № 61-7527ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року в справі за позовом Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до Верхньосиневидненської селищної ради Сколівського району Львівської області та ОСОБА_1, третя особа - Сколівська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання недійсним рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області звернулося через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року.

На підставі касаційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження.

Оскаржена постанова прийнята Львівським апеляційним судом 31 січня

2019 року, повний текст постанови складено судом 15 лютого 2019 року. Касаційна скарга здана до поштового відділення 08 квітня 2019 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 18 березня 2019 року (з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України).

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що повний текст постанови апеляційного суду отримано лише 18 березня 2019 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV

v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки

заявник на підтвердження вказаних обставин не надає жодних належних доказів отримання копії оскаржуваної постанови апеляційного суду саме

18 березня 2019 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, якими можуть бути оригінали або завірені в установленому порядку їх копії поштового конверту, довідка із суду.

У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено всіх учасників справи, їх місцезнаходження, а саме: Стрийської місцевої прокуратури Львівської області та Прокуратури Львівської області.

За змістом пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України укасаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу Верховного Суду уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням інших учасників справи, їх місце проживання або місцезнаходження та надати копії уточненої касаційної скарги разом із доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Із постанови Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року вбачається, що в серпні 2017 року Перший заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області звернувся до суду першої інстанції з позовними вимогами про визнання недійсним рішення від 02 червня 2009 року № 61 «Про передачу земельної ділянки площею

0,07 га у власність ОСОБА_1 для ведення садівництва у селі міського типу Верхнє Синьовидне - село Дубина» та рішення від

10 листопада 2009 року № 338 «Про затвердження уточнених площ земельних ділянок для ведення садівництва після геодезичних обмірів»; визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 30 серпня 2011 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за

№ 01098; витребування в ОСОБА_1 та повернення земельної ділянки площею 0,0600 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану у селі Дубина на території Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області, у державну власність в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області.

Тобто позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом пункту 2 частини першої статті 80 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 600,00 грн.

Отже, судовий збір за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення у даній справі в частині вимог немайнового характеру становить

9 600,00 грн ((1 600,00 грн х 3) ? 200 %).

Оскільки розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог майнового характеру неможливо визначити із-за відсутності у матеріалах касаційного провадження вартості майна (земельної ділянки), заявнику слід самостійно вирахувати судовий збір з урахуванням викладеного, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на рішення Сколівського районного суду Львівської області від

01 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 січня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило