Справа № 463/6281/18
Провадження № 2/463/557/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_4 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовами до відповідачів, яким просив скасувати постанову приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.05.2018 року № 172/02-31 та зобов'язати відповідача ОСОБА_4 надати приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5державний акт серії ЛВ № 50709014 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1 га на вул. Січовій, 14 у м. Львові. Позов мотивує тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 25 листопада 2012 року. З приводу прийняття спадщини за заповітом він у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, яким була відкрита спадкова справа. Згідно із заповітом він є спадкоємцем частини земельної ділянки, яка належала за час життя померлому, і якою він володів на праві спільної сумісної власності разом з відповідачем ОСОБА_4, яка є його рідною сестрою та донькою померлого. Вказана земельна ділянка була передана їм на підставі наказу Департаменту землеустрою та планування забудови міста № 107 від 29.04.1997, який був затверджений ухвалою Львівської міської ради № 288 від 24.06.1999. Згідно зазначених рішень їм було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га для обслуговування житлового будинку № 14 на вул. Січовій у м. Львові. Після цього був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 50709014, який був складений у двох примірниках, з яких перший видано його батькові та сестрі, а інший зберігається в Львівській міській раді. Під час оформлення спадщини виявилась необхідність в отриманні державного акту на право власності, який знаходиться у відповідача ОСОБА_4 З метою отримання всіх документів, необхідних для реєстрації права на спадщину за заповітом, приватним нотаріусом ОСОБА_5 було направлено відповідачу ОСОБА_4 повідомлення від 11.11.2015, в якому він просив надати оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, надану для обслуговування будинку. В подальшому позивачем була отримана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 травня 2018 року № 172/02-31. Даною постановою відповідач, керуючись п. 2 ст. 49 Закону України "Про нотаріат", гл. 13 р. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_2 Свою відмову відповідач мотивував тим, що він звернувся до нього з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, і серед спадкового майна є частка земельної ділянки, наданої для обслуговування будинку на вулиці Січовій, 14 у м. Львові, яка належала померлому ОСОБА_6 та ОСОБА_4, яка не була виділена при житті, а ОСОБА_4, яка претендує на обов'язкову частку у спадковому майні на підставі ст. 1241 ЦК України, не надала оригіналу правовстановлюючого документа на вищезгадане майно, а тому видати свідоцтво не видається можливим. Згідно з пп. 4.12, 4.14, 4.15 та 4.18 п.4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом № 296/5 Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року (надалі - Порядок), свідоцтво про право на спадщину видасться за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє, в тому числі склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з п. 4.7 гл. 7 розділу 1 Порядку оригінали документів (наприклад, відповідні свідоцтва про факт державної реєстрації актів цивільного стану - про народження, шлюб, смерть, установчі документи (статути, положення, засновницькі договори тощо)) повертаються особам, що їх подали, а у нотаріуса запишаються їх копії (фотокопії) або витяги з таких документів. Згідно з п. 1.2 гл. 7 розділу 1 Порядку, відповідно до статті 46 Закону України "Про нотаріат" нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. З оскаржуваною постановою він не погоджується, оскільки така є незаконною, прийнятою з порушенням вимог нормативних актів. Зокрема, нотаріус не мав права керуватися пунктами 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом № 296/5 Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, оскільки дані норми регулюють видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а повинен був застосувати норми Порядку, які встановлені п. 5 гл. 10 розділу 2 Порядку. В даному випадку, якщо відповідач ОСОБА_4 не подала документу, необхідного для вчинення нотаріальної дії, нотаріус повинен був витребувати цей документ від юридичної особи, а саме у Львівській міській раді. Цього зроблено не було, що свідчить про передчасне прийняття оскаржуваного рішення відповідачем приватним нотаріусом. Крім того, оскільки відновлення його права залежить також від дій відповідача ОСОБА_4, яка не подала державний акт про право приватної власності на землю нотаріусу, він був змушений звернутися до суду також із позовною вимогою про зобов'язання останню надати державний акт про право приватної власності на землю серії ЛВ № 50709014 відповідачу приватному нотаріусу ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_4 надала суду відзив на позов у формі письмових пояснень, в яких проти позову заперечила, пояснивши, що вона є на підставі ст. 1241 ЦК України спадкоємцем обовязкової частки 1/3 після смерті її батька ОСОБА_6, який помер 25 листопада 2012 року. Приватному нотаріусу ОСОБА_5 нею були надані всі необхідні та наявні у неї документи, в тому числі державний акт про право приватної власності на землю серії ЛВ № 50709014, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки до складу спадщини входить нерухоме майно, а саме спірна земельна ділянка, яка не зареєстрована в державному змельному кадастрі й не має кадастрового номеру, що унеможливлює видачу на неї свідоцтва про право на спадщину. З метою отримання земельною ділянкою кадастрового номеру вона зверталась до позивача як іншого спадкоємця, щоб разом звернутись у компетентний орган для вирішння цього питання, однак той відмовився від її пропозиції.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позову заперечила з аналогічних підстав, зазначеним у письмових поясненнях на позов.

Відповідач приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання із невідомих причин жодного разу не зявився, відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог не подавав. З врахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Позовна заява надійшла до суду 29.10.2018. Ухвалою суду від 03.12.2018 відкрито провадження у справі. Всі наявні у справі докази були надані сторонами.

Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

П. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що підтверджується наданими сторонами поясненнями та копіями відповідних документів зі спадкової справи, що позивач є спадкоємцем за заповітом, а відповідач ОСОБА_4 спадкоємцем обовязкової частки після смерті їх батька ОСОБА_6, який помер 25 листопада 2012 року.

Постановою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 30 травня 2018 року № 172-02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 Постанова нотаріуса мотивована тим, що серед спадкового майна є частка земельної ділянки, наданої для обслуговування будинку на вулиці Січовій, 14 у м. Львові, яка належала померлому ОСОБА_6 та ОСОБА_4, та яка не була виділена при житті, а ОСОБА_4, яка претендує на обов'язкову частку у спадковому майні на підставі ст. 1241 ЦК України, не надала оригіналу правовстановлюючого документа на вищезгадане майно, що унеможливлювє видачу свідоцтва про право на спадщину позивачу.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, в тому числі, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у ст. 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені ч. 3 ст. 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про нотаріат" та згідно з п. 1.2 гл. 7 розділу 1 Порядкувчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом № 296/5 Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.

Як встановлено судом, державний акт про право приватної власності на землю серії ЛВ № 50709014 на земельну ділянку площею 0,1 га, наданий у власність відповідачу ОСОБА_4 та її батьку ОСОБА_6 для обслуговування будинку на вулиці Січовій, 14 у м. Львові, був складений у двох примірниках, про що зазначено у його тексті, один з яких зберігається в Львівській міській раді. Другий примірник державного акту із Львівської міської ради приватним нотаріусом не витребовувався, доказів протилежного суду не представлено. За цих обставин оскаржуване рішення приватного нотаріуса прийнято передчасно, без вжиття всіх передбачених законом заходів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а тому підлягає скасуванню як незаконне.

Крім того, як встановлено судом, після направлення відповідачу ОСОБА_4 повідомлення від 11.11.2015 з вимогою надати оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку, надану для обслуговування будинку, приватний нотаріус із відповідною вимогою повторно до відповідача ОСОБА_4 не звертався, докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Натомість, як вбачається із пояснень відповідача ОСОБА_4, остання після цього надавала приватному нотаріусу усі необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину документи, в тому числі державний акт про право приватної власності на землю серії ЛВ № 50709014, що підтверджується, в тому числі листом приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 24.11.2017 № 809/02-14, який повідомив відповідача ОСОБА_4 про необхідність виготовлення кадастрового номеру та отримання витягу з державного земельного кадастру на спірну земельну ділянку як необхідну умову оформлення спадкових прав після смрті батька.

Таким чином, позовні вимоги до відповідача ОСОБА_4 суд вважає безпідставними, оскільки вона не відмовлється надати приватному нотаріусу ОСОБА_5 державний акт про право приватної власності на землю серії ЛВ № 50709014.

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12-13, 137, 259, 265 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 46, 47, 49 Закону України "Про нотаріат", суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Скасувати постанову Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5 від 30 травня 2018 року № 172-02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В частині позовних вимог до ОСОБА_4 відмовити.

Повний текст рішення суду складено і підписано 15.04.21019.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Львів, вул. Січова, 14, ідентифікацій номер НОМЕР_1;

Відповідач: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5, м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 74;

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Львів, вул. Січова, 14, ідентифікацій номер НОМЕР_2.

Суддя: В.Я. Мармаш