Справа № 266/2784/18
Провадження № 2/266/111/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.02.2013 року.

В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.02.2013 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3700,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник погодився, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та в будь-який момент може бути змінений (зменшений або збільшений) банком. Підписання договору є прямою та безумовною згодою позичальника про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складають між нею та Банком Договір, про що свідчить її особистий підпис у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно із якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за кредитним договором, остання має заборгованість, яка станом на 26.04.2018 року становить 14247,77 гривень, та складається з наступного:1363,69 гривень тіло кредиту, 2657,09 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 9072,33 гривень заборгованість за пенею, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500,00 гривень - фіксована частина, 654,66 гривень - процентна складова. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судові витрати в сумі 1762,00 гривень.

Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглядати справу у його відсутність на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності.

Суд , дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що позов АТ КБ "Приватбанк" підлягає частковому задволенню з наступних підстав.

Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Ст. 77 ЦПК України передбачує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що 20.02.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», з одного боку, та ОСОБА_2 з іншого, була досягнута домовленість про надання останньому кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 3700,00 гривень.

Позичальник ОСОБА_2 своїм особистим підписом, що міститься у анкеті-заяві від 20.02.2013 року, засвідчив свою згоду із тим, що дана заява з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг. При цьому позичальник також засвідчив своє ознайомлення із переліченими документами, що складають собою договір, і були надані йому у письмовому вигляді, а також був проінформований про розміщення Умов і Правил надання банківських послуг на офіційних Web-ресурсах банку і зобовязалася їх виконувати, регулярно ознайомлюючись з їх змінами. (а.с. 11).

Отже, суд вважає встановленим факт укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 договору кредиту № б/н від 20.02.2013 року.

Відповідно до статуту АТ КБ «ПриватБанк», затвердженого від 21.05.2018 за № 519, змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Частиною другою статті 1050 ЦК України та п. 5.7 Правил користування платіжною карткою закріплено право Банку вимагати достроково виконання зобовязання в цілому у разі невиконання позичальником зобовязання.

Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості позичальник ОСОБА_2 свої зобовязання за договором систематично не виконував, внаслідок чого станом на 26.04.2018 року за ним рахується заборгованість у сумі 14247,77 гривень та складається з наступного: 1363,69 гривень заборгованість за кредитом, 2657,09 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 9072,33 гривень пенею, а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг 500,00 гривень - фіксована частина, 654,66 гривень - процентна складова.

Виходячи с наведеного, суд приходить до висновку про задоволення предявленого позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитом у розмірі 1363гривні69копійок, та суми заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2 657гривень 09 копійок , а всього на загальну суму 4020,78 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 пені у загальній сумі 9072,33 гривень, а також штрафів, нарахованих відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг у загальній сумі 1154,66 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 14.10.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 20.10.2014, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, де проводилася антитерористична операція, в тому числі й місто Маріуполь, де мешкає відповідач ОСОБА_2

Враховуючи наведені положення, суд приходить до висновку про неправомірність нарахування позичальникові ОСОБА_2 пені, нарахованої за період з 01.04.2017 по 26.04.2018, у загальній сумі 9072,33 гривень, а також штрафів у загальній сумі 1154,66 гривень, нарахованих відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, як таких, що обчислені станом на 26.04.2018 року.

Відповідно до ст. ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення витрати з оплати судового збору пропорційно до суми задоволеного позову у сумі 496,89 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: 87555, АДРЕСА_1, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (), юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, заборгованість за договором кредиту № б/н від 20.02.2013 у загальній сумі 4020 (чотири тисячі двадцять) гривень 78 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати з оплати судового збору у розмірі 496 гривень 89 копійок.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію, щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0541/.

Суддя Федотова В. М.