Справа № 136/2778/14-ц
провадження № 6/136/17/19
У Х В А Л А

іменем України

29.10.2019 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець заяву ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, обґрунтовуючи її тим, що 12.05.2015 Липовецьким районним судом Вінницької області ухвалено рішення у цивільній справі № 136/2778/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 0 від 26.06.2008 року. На виконання вказаного рішення суду видано виконавчі листи, які первісним стягувачем передано на виконання до ВДВС.

09.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір факторингу №09/08/19, відповідно до якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ».

09.08.2019 між громадянином України ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ОСОБА_1 , у тому числі, право вимоги за усіма Договорами забезпечення, які не були посвідчені нотаріально.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 набув права вимоги до боржників відповідно до умов договору відступлення права вимоги, отож набув певних прав та обов`язків, у тому числі щодо боржників, які не погасили заборгованість за судовим рішенням, наведене стало підставою звернення до суду із даною заявою в якій він просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Укирсиббанк» у справі №136/2778/14-ц на правонаступника ОСОБА_1 .

У судове засідання сторони та заінтересована особа не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, утім їх неявка не перешкоджає розгляду даного питання в силу приписів ст.442 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали що додані до заяви встановив, що 09.08.2019 між Акціонерним товариством «УкрСибБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» було укладено Договір факторингу №09/08/2019, відповідно до якого фактору було передано у власність право вимоги станом на дату укладення цього Договору визначеними первинними договорами та договорами забезпечення стосовно боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 26.06.2008.

Згідно додатку до договору визначено перелік первинних договорів та договорів забезпечення стосовно боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 26.06.2008; договір поруки №213301 від 26.06.2008 укладений між АКІБ «УкрСибБанк» та ОСОБА_3 , а також було складено Акт приймання передачі права вимоги від 09.08.2019.

Також судом встановлено, що 09.08.2019 між громадянином України ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ» укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором стосовно боржника ОСОБА_2 за № 0 від 26.06.2008 та договором поруки №213301 від 26.06.2008 стосовно ОСОБА_3 перейшло до ОСОБА_1

Вказаним договором у п.2 визначено умови відступлення, відповідно до яких узгоджено було сторонами, що відступлені права вважаються відступленими цесіонерію в день підписання цього договору після отримання грошових коштів від цесіонерія.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора іншою стороною внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Аналізуючи надані заінтересованою особою до матеріалів справи докази, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів передачі новому кредиторові документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а також не підтверджено оплату грошових коштів за договором.

Крім цього Велика Палата Верховного Суду по справі №465/646/11 зазначила, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року №2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вказано, що фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор банк або інша фінансова установа.

Ураховуючи встановлені судом обставин, які перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для заміни стягувача, отож в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 260, 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» на правонаступника у справі №136/2778/14-ц.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Д.Т. Кривенко