ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Херсон

Номер справи № 661/350/18

Номер провадження № 22-ц/819/179/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

суддів: Вейтас І.В.,

Приходько Л.А.

секретар судового засідання: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Бойко М.Є., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01 грудня 2010 року між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки ОСОБА_2 зобов'язання за договором належним чином не виконує, позивач просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за договором, яка станом на 31.12.2017 року складає: 4470,00грн. - заборгованість за кредитом, 52023,72грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3200,00грн. - пеня та комісія, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг: 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 2984,69грн. - штраф (процентна складова), а всього 63178,41грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 01.12.2010 року в сумі 10838,17 грн. з яких: 4470,00грн. заборгованість за кредитом, 5668,17грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 700,00грн. - заборгованість за комісією.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі у розмірі 1762,00грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з'ясування фактичних обставин справи, просить рішення суду в частині призначеного до стягнення з позичальника розміру заборгованості по процентам, пені, комісії та штрафам, змінити, ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що є складовою частиною кредитного договору і відповідно до яких, між сторонами було досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно зменшив обсяг відповідальності за кредитним договором, дійшовши помилкового висновку щодо зміни строку виконання основного зобов'язання, оскільки укладений між сторонами договір є дійсним до його повного виконання боржником, а тому сума заборгованості у заявленому позивачем розмірі підлягає стягненню.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказавши про законність та обґрунтованість судового рішення, просив залишити його без змін.

Зазначив, що погоджується з висновком суду про стягнення з нього на користь Банку заборгованості за кредитом, процентами за користування коштами, пенею та комісією станом на 26.11.2015 року (211-й день з моменту здійснення останнього платежу), оскільки за умовами укладеного кредитного договору сторони погодили зміну строку виконання зобов'язання.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник банку - адвокат Логвіновська А.А. просила апеляційну скаргу задовольнити з підстав викладених у скарзі.

ОСОБА_2 та його представник - адвокат Грицак О.С. до суду апеляційної інстанції не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи обізнані, у встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідача, представника банку, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 5000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а саме до 31 вересня 2015 року (а.с.8-33, 117).

Відповідно до положень ст. 634, 638 ЦК України, відповідач, підписавши анкету - заяву, прийняв пропозицію позивача та погодився на те, що зазначена заява разом із умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами банку складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з умовами кредитного договору ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання щодо повернення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, слідуючого за звітним.

Пунктами 2.1.1.12.3 та 2.1.1.12.4 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що погашення кредиту - поповнення карткового рахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків позичальника на підставі договору.

Строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт) по кредитних картах із встановленим мінімальним обов'язковим платежем, а також овердрафта, який виник по таких картах, наведені в пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості по кредиту. Згідно зі статтею 212 Цивільного Кодексу України, у випадку наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту (овердрафту) в повному об'ємі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг, проценти за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену пунктами 2.1.1.12.4 і 2.1.1.12.5, при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту та/або овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або овердрафт стають простроченим кредитом.

Разом з цим, відповідно до п. 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів увесь, кредит (овердрафт) вважається простроченим та нарахування з дати переведення кредиту (овердрафту) у статус прострочених боргових зобов'язань проводяться згідно з п.п. 2.1.1.12.6.1. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі, зазначеному в п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов. При цьому винагорода відсотки за користування кредитом не сплачуються.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Поза межами цього строку права та інтереси банку забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що за умовами укладеного кредитного договору сторони погодили зміну строку виконання зобов'язань в повному обсязі на 211-й день з моменту виникнення заборгованості.

Так, відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості останній платіж у рахунок погашення кредиту здійснений ОСОБА_2 26 травня 2015 року в сумі 2000,00 гривень (а.с.7), а тому на 211-й з цієї дати настав строк повернення кредиту в повному об'ємі. Таким днем є 26 листопада 2015 року і саме в цей день у позивача виникло право вимоги виконання боржником кредитних зобов'язань в повному об'ємі, та у зв'язку з цим припинилося право кредитодавця по нарахуванню передбачених договором процентів за кредитом та інших платежів. Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №14-10цс18.

Ухвалюючи рішення, суд правильно зазначив, що особа за один і той же вид порушення зобов'язання не повинна нести подвійної відповідальності.

Суд зауважив, що пеня і два різних види штрафів, нараховані в один і той же період, є одним видом цивільної відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне стягнення, у зв'язку з чим вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилань, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення.

Оскільки місцевим судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

В іншій частині судове рішення не оскаржувалося та в апеляційному порядку не переглядалось (стаття 367 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 02 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 15 квітня 2019 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

Л.А. Приходько