Номер провадження: 22-ц/813/7113/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Гірняк Л.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості,-

встановив:

ПРОЦЕДУРА:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості за безпідставно списаних коштів в сумі 13 808 грн. (а.с.1-5).

Позов обґрунтовано тим, що вона у 2014 році відкрила поточний картковий банківський рахунок № НОМЕР_1 в філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» для отримання заробітної плати. У подальшому банком було видано позивачу банківську картку № НОМЕР_2 . 16 червня 2017 року на вказаний картковий рахунок було перераховано заробітну плату у розмірі 13 787, 02 грн. Із урахуванням залишків коштів на картковому рахунку у розмірі 68,95 грн., всього на картковому рахунку містилось 13 855, 97 грн. проте, 17 червня 2017 року, вона не змогла зняти зараховані кошти, оскільки у банкоматі були відсутні кошти. З 18 червня по 21 червня 2017 року вона постійно знаходилась у батьків її чоловіка в селі Богданівка, Тарутинського району, Одеської області та кошти протягом даного часу не знімала через відсутність у селі відділення банку та банкомату. Разом із тим, 21 червня 2017 року о першій половині дня на її мобільний телефон надійшла значна кількість смс-повідомлень про доступ до вищевказаної картки шляхом зняття коштів. Кошти знімались частинами у різних місцях наступним чином: 19.06.2017 року у м. Одеса, вул. Новосельського, буд. 96 ; АТМ ( НОМЕР_3 ) знято 5 005, 00 грн.; 20.06.2017 року у м. Б.-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 56 АТМ (А 1500061) знято 5 003,00 грн.; 21.06.2017 року у м. Б.-Дністровський, вул. Свягогеоргіївська 1, знято 3 800 грн. Позивачка зазначає, що з 19.06 по 21.06.2017 року з її карткового рахунку знято коштів на загальну суму 13 808, 00 грн., залишок коштів склав 47,97 грн. ОСОБА_1 стверджує, що з 19.06 по 21.06.2017 року картка Ощадбанку знаходилась у неї та нікому не передавалась, інформацію щодо доступу до особистого карткового рахунку вона нікому не повідомляла. Ніяких дзвінків та смс-повідомлень від шахраїв вона також не отримувала. На підставі наведеного просила стягнути з відповідача на її користь суму безпідставно списаних коштів в розмірі 13 808 грн.; інфляційне збільшення у розмірі 950 грн. 49 коп. та пеню у розмірі 415 грн. 37 коп.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року ОСОБА_1 в позові відмовлено.

Вказане судове рішення оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_1 . В скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення її позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки справа за даною категорією відноситься до переліку справ, які підлягають розгляду у порядку спрощеного провадження, тому вказана цивільна справа відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, п. 1 ч. 4 ст. 274, ч. 1 ст. 369 ЦПК України підлягає розгляду апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухвалено за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 30 жовтня 2019 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_1 ..

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення, ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 (а.с.158-161).

Основними доводами апеляційної скарги є незгода з висновками суду першої інстанції. Зокрема апелянт зазначає, що суд не повно з`ясував обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосоване норм матеріального права.

10 вересня 2019 року від АТ «Ощадбанк» до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Одночасно надійшла заява про зміну найменування учасника справи, а саме зазначено, що повне найменування Публічного акціонерного товариства«Державний ощадний банк України» - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 не надала суду належних доказів на підтвердження того, що операції по знятті коштів у вказаній сумі з її карткового рахунку були вчиненні сторонніми особами, а тому правових підстав для відшкодування зазначених коштів з ПАТ «Державний ощадний банк України» нема, оскільки вина Банка не встановлена.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 та 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 16 жовтня 2014 року між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до умов якого Банк відкрив на ім`я позивача поточний рахунок № НОМЕР_1 , видав Платіжну картку та ПІН - конверт до неї. Відповідно до умов укладеного Договору, Банк підключив Позивачу послугу CMC- інформування на номер НОМЕР_4 та видав Платіжну картку типу Mastercard Electronic та ПІН - конверт до неї. У період з 19.06. по 21.06.2017 року за рахунок позивачки було здійснено три транзакції, за якими знято кошти на загальну суму 13 808, 00 грн.

За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 2 ст. 8 розділу II Постанови Правління НБУ №705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» умови договору не мають містити вимогу про безумовну відповідальність користувача електронного платіжного засобу за неналежний переказ, за винятком, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати електронного платіжного засобу користувача, розголошення ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію.

Частиною 3 п. 2 розділу VI Постанови Правління НБУ № 705 передбачає обов`язок Клієнта надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Пунктом 6 розділу VI Постанови Правління НБУ № 705 визначено, що Клієнт після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе Клієнт.

Відповідно до пункту 9 розділу VI Постанови Правління НБУ № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними і підлягають обов`язковому застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», Клієнт повинен вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання Платіжної картки.

Відповідно до п.2 Правил, користувачі повинні вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання платіжних карток. Якщо платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною для використання, а також якщо ПІН-код став відомий сторонній особі, користувач в усній формі терміново повинен повідомити банк про це в Контакт центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати про це письмову заяву в оригіналі або по факсу до установи банку, де відкрито рахунок. Користувач відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо передав платіжну картку сторонній особі, або не повідомив банк про те, що її загублено.

22 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до ТВБВ № 10015/0401 Філії - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк» із заявою про надання інформації щодо трьох транзакцій із зняття готівкових коштів на загальну суму 13 855,97 грн. із її карткового рахунку в AT «Ощадбанк», які були проведені в період з 19.06.2017 по 21.06.2017 нібито не самою клієнткою, а невідомою особою.

ОСОБА_1 зазначає, що 21 червня 2017 року вона в усній формі зверталась до ТВБВ № 10015/0401 Філії - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк» з приводу зняття коштів (а.с.14), а її чоловік ОСОБА_2 звернувся до Таритинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області із заявою про зняття невстановленими особами коштів у період з 19.06 по 21.06.2017 року коштів на загальну суму 13 855,97 грн. (а.с.16)

За розглядом такої заяви слідчим відділом Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000239, розпочатому 21.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. 27.12.2017 року слідчим у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення винесено постанову про закриття кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою 18 травня 2018 року зазначене рішення слідчого було скасовано та матеріали кримінального провадження з письмовою вказівкою направленні до СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області для подальшого досудового розслідування.

Зазначене підтверджується листом в.о. керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області від 18.05.2018 року (а.с.20).

Також, за результатами проведеної відділом банківської безпеки Філії - Одеське обласне управління AT «Ощадбанк» службової перевірки за фактом звернення ОСОБА_1 , 05.07.2017 складений Висновок, яким встановлено наступне: 19.06.2017 року о 12:20:20 в банкоматі НОМЕР_3 , який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 96, успішно здійснена платіжна операція з використанням та електронною ідентифікацією платіжної картки ОСОБА_1 № НОМЕР_5 зі зняття готівкових коштів в сумі 5 000,00 грн.; 20.06.2017 року о 00:17:29 в банкоматі НОМЕР_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , успішно здійснена платіжна операція з використанням та електронною ідентифікацією платіжної картки ОСОБА_1 № НОМЕР_5 зі зняття готівкових коштів в сумі 5 000,00 грн.; 21.06.2017 року о 01:50:07 в банкоматі НОМЕР_7 , який розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, м. Білгород - Дністровський, вул . Святогеоргіїївська , 1 А, успішно здійснена платіжна операція з використанням та електронною ідентифікацією платіжної картки ОСОБА_1 № НОМЕР_5 зі зняття готівкових коштів в сумі 3 800,00 грн.

Додатково інформація про саме такий рух коштів по рахунку Позивача відображений виписці по картковому рахунку, яка має статус первинного документу та в силу п. 5.6. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ 18.06.2003 № 254, є підтвердженням виконаних за день операцій.

Проведеним відділом інформаційних технологій Банку аналізом електронних журналів, отриманих із процесингової системи Way4, встановлено, що операції з видачі готівкових коштів із рахунку ОСОБА_1 через вищевказані банкомати повністю успішні.

Водночас, проведеною службовою перевіркою встановлено, що будь-яка інформація про втручання сторонніх осіб в роботу цих банкоматів у зазначений період часу відсутня.

Зокрема, даними фрагментів електронних журналів (лог-файлів) банкоматів стверджується, що по всіх трьох операціях вірно введений ПІН - код, розпочата транзакція, клієнтом вибрано на функціональних клавішах та ПІН клавіатурі банкомату необхідні йому дії для отримання готівки, після чого відбувся набір з касет готівки, яка презентована клієнту через вікно видачі та успішне її отримання.

При цьому, суд першої інстанції врахував, що на виконання абз.2 п.4 розділу 6 Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затв. 05.11.2014 року постановою Правління НБУ №705, банком здійснено повідомлення користувача про здійсненні операції з використанням електронного платіжного засобу користувача, а саме направлено позивачці відповідні смс-повідомлення.

З таким висновком суду апеляційний суд погоджується та вважає, що банк не несе відповідальності щодо запізнення отримання користувачем таких смс-повідомлень.

Окрім того, суд апеляційної інстанції критично ставиться доводу апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 взагалі в період проведення спірних операцій не виїжджала з с.Богданівка Тарутинського району Одеської області, оскільки довідка Юр`ївської сільської ради Тарутинського району Одеської області №636 від 24.09.2018 року (а.с.21) не може бути прийнята як належний доказ на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 на території Юр`ївської сільської ради у період із 18.06.2017 року по 21.06.2017 року без виїзду, оскільки така довідка була видана через рік та факт перебування фізичної особи в певному місці є нотаріальною дією та може бути вчинена лише нотаріусом. Крім того це не позбавляло ОСОБА_1 впродовж цих днів виїхати за межі цього населеного пункту в інший населений пункт на певний час.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено вину Банку, так як саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (не розкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПАН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення, а тому в силу ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначна, тому у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, судова колегія,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Судді апеляційного суду Л.А.Гірняк

Т.В.Цюра

С.М.Сегеда