Справа № 331/2853/19
Провадження № 2/331/1360/2019
29 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жукової О.Є.
за участю секретаря : Качан К.К.
представника позивача: ОСОБА_1
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Запорізька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням , а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ОСОБА_4 , який є її колишнім співмешканцем , більше десяти років не проживає в житлі без поважної причини , не приймає участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг . З огляду на те, що реєстрація відповідача створює їй перешкоди , з підстав визначених у ст. 71 ЖК України, звернулася до суду з вказаним позовом.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 серпня 2019 року провадження по справі відкрите.
У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову.
Третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради просила розглянути справу у відсутність представника установи.
Відповідач ОСОБА_4 та представник третьої особи Запорізької міської ради , належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилися, відзив та пояснення на позов не надали , про причини неявки суд не повідомили , в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність .
Суд, вислухавши вступне слово представника позивача,показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 47 Конституції Україникожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСРніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
За змістом статей 71, 72 ЖК Української РСР наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилою площею, зокрема, коли вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймачем, а в разі спору - судом.
Як роз`яснено у п. п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК Української РСР ), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил статті 212 ЦПК України щодо оцінки доказів.
В ході розгляду справи встановлено, що позивачка та відповідач ОСОБА_4 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 .
Вказана квартира не приватизована, згідно ордеру № 298 на житлове приміщення серії «М» від 20.05.2009 року, основним квартиронаймачем спірного житлового приміщення є ОСОБА_3 ..
Згідно пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідач ОСОБА_4 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 більше 10 років, в квартирі відсутні його особисті речі, оплату комунальних послуг здійснює позивачка.
Вказані пояснення свідків також співвідносяться з листами на ім`я ОСОБА_4 , направленими кредитними установами на адресу його реєстрації, з вимогами погасити заборгованість та з проханням повідомити про місце знаходження боржника ОСОБА_4 ..
Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 більше 10 років не проживає в спірному житлі без поважної причини , а тому наявні підстави, визначені ст. 71 ЖК України для визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 , 279, ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, Запорізька міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Тоноян ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст судового рішення складений 31 жовтня 2019 року.
Суддя: О.Є. Жукова