РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/1348/19

Провадження № 22-ц/4815/1381/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Боймиструка С. В., Бондаренко Н. В.,

секретар судового засідання - Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компаньон Фінанс»,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія

«Кредит-Капітал»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2019 року у складі судді Панас О.В., ухвалене в м. Рівне о 09 год. 51 хв., повний текст рішення складено 30 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компаньон Фінанс», в якому просив визнати недійсним договір позики на умовах фінансового кредиту № 598906 від 01 червня 2018 року, укладений між ним, ОСОБА_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс». В обґрунтування позовних вимог вказував, що 01.06.2018 року між ним та ТзОВ «Компаньйон Фінанс» було укладено договір позики на умовах фінансового кредиту № 598906, за умовами якого 01.06.2018р. йому було надано кредит в розмірі 2500,00 грн. терміном на 30 днів з відсотковою ставкою 2% в день та разовою комісією 99,00 грн., процентна ставка за кожен день у разі прострочення становить 2,5 %, у разі прострочення пеня становить так само 2,5 % в день. Вважає, що вказаний договір був укладений під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, зокрема, він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного договору та умов надання йому коштів. Дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст.ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь-яку діяльність, що вводить в оману споживача.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 22 квітня 2019 року до участі у справі за клопотанням позивача залучено співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТзОВ «Компаньон Фінанс», ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про захист прав споживача - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване відсутністю доказів на підтвердження того, що оспорюваний договір позики на умовах фінансового кредиту укладений з порушенням вимог Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів».

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що в укладеному договорі позики на умовах фінансового кредиту № 598906 не було зазначено ні реальної відсоткової ставки, ні загальної вартості кредиту, що суперечить ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Додає, що цієї інформації йому не було надано і до укладання спірного договору, також він не підписував Паспорт споживчого кредиту. Вважає, що укладений договір позики на умовах фінансового кредиту № 598906 не відповідає нормам, встановленим Законами України «Про споживче кредитування» та «Про захист прав споживачів». Доводить, що оспорюваний договір містить несправедливі умови, що порушують права та обов`язки споживача. Посилається на ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживача», згідно якої правочини, здійсненні з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Із наведених підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТзОВ «Компаньйон Фінанс» - адвокат Єнчева О.О. вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу - безпідставною, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Також просить справу розглядати у відсутності представника ТзОВ «Компаньйон Фінанс» адвоката Єнчевої О.О..

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 01 червня 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» укладено договір позики на умовах фінансового кредиту № 598906, за умовами якого позивачу було надано кредит в розмірі 2500,00 грн. терміном на 30 днів з відсотковою ставкою 2% в день та разовою комісією 99,00 грн., процентна ставка за кожен день у разі прострочення становить 2,5 %, у разі прострочення пеня становить 2,5 % в день. Загальна сума процентів за Договором за весь період користування становить 1500 грн.

Розділом 7 вказаного Договору визначено графік платежів, зазначено, що датою платежу 30.06.2018р., період користування - 30 днів, сума основного боргу - 2500 грн., сума процентів - 1500,00 грн., разова комісія - 99 грн.

Свої зобов`язання за договором ТзОВ «Компаньон Фінанс» виконало, перерахувавши кредитні кошти в сумі 2500 гривень на особистий рахунок позивача, що останній засвідчив своїм підписом у Акті про видачу грошових коштів .

29 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія « Кредит- Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 20181029, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компаньйон Фінанс» та Боржниками, в тому числі і ОСОБА_1 .

Положеннями розділу ІІІ Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством.

Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено обов`язок споживача надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Підтвердження про ознайомлення з усією необхідною інформацією позивач здійснив шляхом підписання самого Договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №598906 від 01.06.2018 р. , а також підтвердив свою згоду із запропонованими умовами кредитного договору, що свідчить про його вільне волевиявлення, спрямоване на укладення договору саме на тих умовах, що визначені в Договорі.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не було дотримано всіх вимог законодавства під час укладення договору про надання позики відхиляються апеляційним судом як такі, що не підтверджені належними доказами. Наявні в матеріалах справи документи, а також пояснення сторін вказують на те, що і умови, визначені Законом України «Про споживче кредитування» були дотримані сторонами при укладені оспорюваного правочину, а тому відсутні правові підстави для визнання недійсним договору позики на умовах фінансового кредиту.

Викладені в апеляційній скарзі покликання на порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» не спростовують законних висновків суду першої інстанції та не містять доказів на підтвердження використання відповідачем нечесної підприємницької практики, а тому відхиляються судом.

Так, за п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика може бути такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним (п. 19, 20).

Окрім цього, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував на те, що правочин є недійсним з підстав ч.ч. 3, 4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», так як умови цього договору є несправедливими, зокрема, встановлюють жорсткі обов`язки для споживача.

Зазначені аргументи позовної заяви виключають факт укладення договору під впливом обману і надання неправдивої інформації споживачеві, що характеризує нечесну підприємницьку практику.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Боймиструк С. В.

підпис Бондаренко Н. В.

Копія вірна: суддя

Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.