ПОСТАНОВА

Іменем України

31 жовтня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/7964/18

провадження № 22-ц/4809/1585/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

відповідачі Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», ОСОБА_3 , приватний нотаріус Кропивницького нотаріального округу Зубко Оксана Петрівна;

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного нотаріуса Зубко Оксани Петрівни, інтереси якої представляє ОСОБА_4 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2019 року, постановленої під головуванням судді Іванової Н.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог боржника

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Кропивницького нотаріального округу Зубко Оксани Петрівни, в якому просили визнати недійсним (нікчемним) договір іпотеки № 5704916 від 24 жовтня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2421 та застосувати до нього наслідки недійсності правочину; зобов`язати приватного нотаріуса Кропивницького нотаріального округу Зубко О.П. зареєструвати зняття заборони на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрованої в реєстрі за № 2422/205 24 жовтня 2007 року.

У відзиві на позов представник відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_5 адвокат Усатенко В.Ю. просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, застосувати позовну давність та стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь приватного нотаріуса Зубко О.П. судові витрати по справі (а.с.44-45).

04 вересня 2019 року представник позивачів адвокат Нофенко Ю.В. подала заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2019 року зазначений позов залишено без розгляду. В задоволенні клопотання представника відповідача приватного нотаріуса Кропивницького нотаріального округу Зубко ОСОБА_6 . - адвоката Усатенка В.Ю. про стягнення судових витрат - відмовлено. Роз`яснено позивачам право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання адвоката Усатенка В.Ю., суд першої інстанції дійшов висновку, що залишення позову без розгляду не може бути розцінено як необґрунтовані дії позивача, внаслідок яких у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), так як звертатися до суду за захистом своїх прав це право позивача, передбачене цивільним процесуальним законодавством України, яке не містить обмеження у його реалізації.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

На ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2019 року представник відповідача приватного нотаріуса ОСОБА_5 адвокат Усатенко В.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу в частині відмови у стягненні на користь приватного нотаріуса Зубко Оксани Петрівни судових витрат; стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь приватного нотаріуса Зубко Оксани Петрівни витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн та судові витрати по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд безпідставно відмовив у стягненні понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, вказавши, що дії позивачів не можна розцінювати як необґрунтовані. Відповідачем подавались документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, позивачі зазначали, що кватира за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві спільної сумісної власності Позивачам, передана в іпотеку чоловіком без згоди дружини. Вказані пояснення позивачів є завідомо безпідставними, вони умисно вводили суд в оману щодо фактичних обставин справи, а звернення з вказаним позов є зловживанням процесуальними правами позивача.

Довіреністю від 20.10.2007 ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_3 підписувати іпотечний договір з ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» про передачу в іпотеку квартири за адресою: АДРЕСА_2 . В зазначеній довіреності чітко визначено з якою метою довіритель надає довіреність і якими правами ОСОБА_1 наділяє ОСОБА_3 Заявою від 18.10.2007 ОСОБА_2 надала згоду на передачу в іпотеку зазначеної квартири.

Копії вказаних документів надані до суду та містяться в матеріалах справи.

Вважає, що зазначене свідчить про те, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має ознаки завідомо безпідставного, тобто явна необґрунтованість дій позивачів та зловживання процесуальними правами при зверненні до суду.

Вважає вказану ухвалу, в частині відмови у стягненні на користь приватного нотаріуса Зубко О.П. судових витрат, незаконною та необгрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Позивачі та відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

До апеляційного суду надійшла заява представника позивачів, в якій вона просить розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Кропивницького нотаріального округу Зубко Оксани Петрівни, просили: - визнати недійсним (нікчемним) договір іпотеки № 5704916 від 24 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Зубко О.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2421 та застосувати до нього наслідки недійсності правочину; - зобов`язати приватного нотаріуса Кропивницького нотаріального округу Зубко О.П. зареєструвати зняття заборони на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрованої в реєстрі за № 2422/205 24 жовтня 2007 року.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 30 листопада 2018 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.30-31).

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Нофенко Ю.В. через канцелярію суду подала заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

18 лютого 2019 року представником відповідача приватного нотаріуса Кропивницького нотаріального округу Зубко Оксани Петрівни адвокатом Усатенко В.Ю. подано відзив на позовну заяву, в якому він просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь приватного нотаріуса Зубко О.П. судові витрати по справі (а.с.44-45).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про компенсацію понесених витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив із недоведеності відповідачем недобросовісності дій позивача в ході судового розгляду.

Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч.9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з позовної заяви, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з вимогами про визнання недійсним (нікчемним) іпотечного договору та покладення обов`язку на приватного нотаріуса Зубко О.П. зареєструвати зняття заборони на квартиру.

Згідно п.26 постанови Пленуму Верховного суду України 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Відповідачем у справах про визнання правочину недійсним є сторона правочину, якою було порушено право позивача.

Інша вимога позивачів - «про покладення обов`язку на приватного нотаріуса Зубко О.П. зареєструвати зняття заборони на квартиру» взагалі не містить свого обґрунтування. При цьому, такий спосіб захисту порушеного права, як покладення обов`язку на нотаріуса зареєструвати зняття заборони на квартиру є похідним від вирішення спору про визнання недійсним договору іпотеки, оскільки стосуються питання реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Таким чином, зважаючи на правову природу позовних вимог, нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки не в змозі своїми діями або припиненням своїх дій вплинути на поновлення порушеного права позивачів.

Визначення відповідачів, предмету та підстав позову є правом позивачів.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

При цьому, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач не звертався до приватного нотаріуса Зубко О.П. з вимогами щодо визнання її дій неправомірними чи відшкодування шкоди, завданими такими діями.

Від представника позивачів на адресу суду першої інстанції надійшла заява про залишення позову без розгляду, при цьому ними не зазначено причину вчинення такої процесуальної дії.

За таких обставин колегія суддів вважає, що звернення з позовом до неналежного відповідача нотаріуса свідчить про необґрунтованість дій позивачів, що відповідно до ч.5 ст. 142 ЦПК України є підставою для стягнення з них компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.5 ст.135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Повноваження адвоката Усатенка В.Ю. на представництво інтересів приватного нотаріуса Зубко О.П. в суді першої інстанції підтверджується ордером серії КР № 027756, виданим на підставі договору про надання правової допомоги від 13.06.2018 (а.с. 46,47).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвокатом Усатенко ОСОБА_7 надано додаткову угоду до договору про надання професійної правничої допомоги та акт приймання-передачі від 16.02.2019 року (а.с. 48,49), детальний опис робіт, наданих послуг та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги під час розгляду справи в районному суді, а саме: опрацювання матеріалів позовної заяви та складення відзиву, направлення відзиву сторонам по справі та подання відзиву до суду, складання клопотання (2 години - 2000 грн), опрацювання Договору іпотеки № 5704916 від 24.10.2007, письмових документів щодо укладення даного Договору та виготовлення копій документів (1 година - 1000 грн) та представництво адвокатом інтересів приватного нотаріуса Зубко О.П. в судових засіданнях Кіровського районного суду м. Кіровограда по розгляду даної справи (3000 грн.) (а.с.50-51).

Матеріалами справи підтверджується, що на позовну заяву, адвокатом подавався письмовий відзив та подавались письмові клопотання (а.с.44-45, 60-61). Також адвокат представляв інтереси відповідача в судових засіданнях при розгляді справи у суді першої інстанції (а.с.73, 87-88, 92).

Загальна вартість сплачених відповідачем послуг за участь адвоката в суді першої становить 6000 грн, а в суді апеляційної інстанції 2500 грн, що підтверджується квитанціями прибуткового касового ордера.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Разом з тим, незважаючи, що позивачі не заявляли клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів, розподіляючи витрати, понесені відповідачем - приватним нотаріусом Зубко О.П. на професійну правничу допомогу, дійшла висновку про те, що наявні в матеріалах справи - договір про юридичні послуги, опис послуг з кількістю витраченого часу та вартістю наданих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Тому, зазначені приватним нотаріусом Зубко О.П. витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для позивачів, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з позивачів на користь позивача 4000 грн витрат на професійну правничу допомогу у рівних частинах, з кожного по 2000 грн.

Також підлягають стягненню з позивачів на користь відповідача згідно п. 1 ст. 141 ЦПК України витрати за сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 384,20 грн у рівних частинах, з кожного по 192,10 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відтак, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав передбачених п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України в частині відмови про стягнення судових витрат з ухвалення нового рішення про часткове задоволення заяви про стягнення компенсації понесених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Зубко Оксани Петрівни, інтереси якої представляє ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 вересня 2019 року скасувати в частині відмови у стягненні на користь приватного нотаріуса Зубко Оксани Петрівни судових витрат.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким клопотання ОСОБА_8 Юрійовича, в інтересах ОСОБА_5 , про стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 2191,10 грн. в рахунок компенсації судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 2191,10 грн. в рахунок компенсації судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 листопада 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко