Ухвала

11 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 367/9425/16-ц

провадження № 61-6565ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Калинушка ОксанаОлексіївна, про визнання правочинів дарування недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Калинушка О. О., про визнання правочинів дарування недійсними відмовлено.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що заявник оскаржує ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року, якими вирішено питання щодо відмови у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат, зазначені судові рішення не підлягають касаційному оскарженню відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, і у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 9 частини третьої статті 2, частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 22 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк