ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" квітня 2019 р.
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя Золотарьова Л.І.
секретаря - Бломберус С.А.
позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2
12.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №400 по вул. Барабашова, 38, у м. Харків, та зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Як на підставу позову посилається на те, що він є власником вказаної квартири. У квартирі відповідач, який є сином позивача, був зареєстрований з дитинства. В 1998 році відповідач зі своєю дружиною проживали у цій квартирі, після виїхали та проживають окремо. Отже більше 20-ти років відповідач у спірній квартирі не проживає, в гості не приїжджає, ніякого договору з приводу користування квартири не укладалося з відповідачем. Відповідач квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, відповідач втратив право користування квартирою. Він вимушений сплачувати за відповідача комунальні послуги, нести матеріальні витрати за нього.
Ухвалою суду від 03.08.2018 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи.
Заявлене клопотання позивача про допит свідків задоволено.
В судовому засіданні представник позивача пояснила, що ОСОБА_1 проживає за адресою: Харків, вул. Барабашова, 38. кв. 400 разом зі своєю дружиною, також у цій квартирі прописані діти позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_3 В кінці 1998 року відповідач зі своєю дружиною добровільно покинув місце своєї реєстрації, тому що більше не бажав мешкати зі своїми батьками, з того часу з батьками не спілкується, бачились вони один раз, пятнадцять років тому, коли позивав випадково зустрів відповідача та запросив його відвідати місце свого проживання, однак той відмовився. Метою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення є оформлення субсидії, також позивач у майбутньому планує подарувати квартиру молодшому сину, а реєстрація відповідача обмежує позивача у розпорядженні своїм майном. Проти винесення заочного рішення не заперечують.
Позивач позовні вимоги, викладені представником, підтримав, просив позов задовольнити.
Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив.
Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст. 280 ЦПК України (заочний розгляд справи).
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.03.2016 року, позивач ОСОБА_1 є власником квартири № 400 у житловому будинку №38 по вул. Барабашова у м. Харкові, у якому позивач проживає та зареєстрований.
Згідно з довідкою житлового кооперативу «Приозерний-70» № 94 від 03.07.2018 року відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно зареєстрований за адресою: Харків, АДРЕСА_1, також зареєстровані дружина позивача ОСОБА_4, син ОСОБА_5, онука ОСОБА_6.
Згідно з актом, підписаним головою житлового кооперативу «Приозерний-70» та завіреного печаткою, ОСОБА_3 з 1998 року у квартирі АДРЕСА_2 не мешкає.
Згідно з довідкою ХМВ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області від 01.03.2019 року встановлено відсутність актового запису про смерть ОСОБА_3.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є сусідкою позивача, вони спілкуються, ходять один до одного у гості, вітають один одного з днем народження, речей відповідача вона у квартирі ніколи не бачила, зараз там мешкає молодший син зі своєю родиною, відповідач квартирою ніколи не цікавився. Вона добре знає відповідача, працювала вона на заводі ім. Малишева у відділі кадрів, вона влаштовувала відповідача на роботу, 1998 році він прохав її допомогти в отриманні сімейного житла у гуртожитку, вона йому пояснювала, що це не можливо, оскільки він з Харкова, є власна квартира, прохала його повернутися до дому, однак він твердо запевнив, що ніколи це не зробить, він образився та і його дружила не бажає там жити, вона хворіє, з того часу вона його більше не бачила.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи, що відповідач у спірній квартирі відсутній без поважних причин (добровільно) з 1998 року, відповідач добровільно вибув зі спірного житла, зв'язок з житлом не підтримує, домовленості щодо збереження за відповідачем права користування спірної квартири відсутні, тому відповідач втрачає право на користування цим житлом.
У зв'язку з цим, позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком, підлягають задоволенню.
Позовні вимоги щодо зняття відповідача з реєстрації місця проживання задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року реєстрація місця проживання чи місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, задоволені, то відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону це є самостійною підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади, тому не потребує додаткового підтвердження в судовому порядку.
У зв'язку з цим, позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача задоволенню не підлягають.
Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 76, 81, 206, 264, 265, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 383, 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3. Повний текст рішення виготовлено 16.04.2019 року.