Справа № 182/6545/18
Провадження № 2/0182/117/2019
10.04.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О.В.
секретаря Нагаєвої Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,
Позивач 03.09.2018 року звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів (а.с. 1-2), посилаючись на наступні обставини.
Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 13.08.2012 року з відповідача стягнуті аліменти на її користь на утримання дитини- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідачем надається допомога у вигляді сплати аліментів в розмірі 500 грн., проте, на сьогодні вищезазначена сума не відповідає розміру, встановленому ч. 2 ст. 182 СК України, так як у зв'зяку з набранням чинності Закону україни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у добровільному порядку відмовляється збільшити допомогу на утримання дитини.
На підставі викладеного просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повнолітнього віку.
Ухвалою про відкриття провадження від 25.09.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 12.10.2018 року (а.с. 13).
Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с. 15) .
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с. 9), до суду повернувся конверт з судовою повісткою про виклик на 10.04.2019 року о 09-00 год., як не вручений у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 22). Судова повістка у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2ст.247 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 02.08.2012 року і до повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (а.с. 4).
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в Постанові від 05.02.2014 року по справі № 143-цс-13.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
З матеріалів справи вбачається, що з часу ухвалення заочного рішення суду про стягнення аліментів, погіршився матеріальний стан одержувача аліментів, оскільки, як встановлено судом, позивач по справі, відповідно до заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області отримує аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_2 на утримання сина : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 2.08.2012 року і до повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (а.с. 4), в той час, як діючим законодавством передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що погіршує матеріальне становища як позивача, так і малолітньої дитини сторін по справі.
Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік»установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.
Таким чином, враховуючи, що в законодавство внесено зміни, а саме змінився мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття підлягають задоволенню.
При цьому, виконавчий лист по справі № 230/3728/12, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 2.08.2012 року і до повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», виданий на підставі заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2012 року , відповідно до ст. 432 ЦПК України визнається таким, що не підлягає виконанню.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 180 - 183 СК України, ст. ст. 12,13,18,76,81,263-265, 280 - 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_2, виданий Шаргородським РС УДМС України у Вінницькій області, 17.07.2014 року, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2) про збільшення розміру аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Шаргород Вінницької області (паспорт НОМЕР_2, виданий Шаргородським РС УДМС України у Вінницькій області, 17.07.2014 року, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2), аліменти на утримання на утримання сина : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.
Після набрання законної сили рішенням суду виконавчий лист по справі № 230/3728/12, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з 2.08.2012 року і до повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», виданий на підставі заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2012 року - визнається таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева