Справа №636/4581/19
Провадження №2/636/2105/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради, про виселення з предмету іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

Представник позивача звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з даним позовом, в якому просить виселити відповідачів з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що позовна заява, яка надійшла, не може бути прийнята судом, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України.

Так, в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить відомостей щодо номеру і серії паспорта громадянина України, реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідачів.

Згідно зі ст. 3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Позов пред`явлений до відповідачів, адресою реєстрації яких зазначено: АДРЕСА_1 , однак інформація щодо місця реєстрації, надана суду як доказ, датована 15.03.2019 року, тобто позовна заява в порушення вказаних вимог не містить інформації про місце проживання чи перебування відповідачів на час звернення до суду.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У порушення зазначених вимог при зверненні до суду з позовом, позивачем не обґрунтовано заявлені ним позовні вимоги, в позовній заяві позивач зазначає, що йому відомо, що у спірному будинку, проживають відповідачі, та що проживання та реєстрація у будинку відповідачів перешкоджає йому здійснювати своє право власника та що відповідачі будинок не звільняють та проживають в будинку, з якого позивач бажає їх виселити, але позивачем не зазначено доказів:

- у підтвердження того, що у будинку, що є предметом іпотеки, фактично проживають відповідачі, що вони є зареєстрованими у вказаному житловому будинку на час звернення до суду, та що проживання та реєстрація у будинку відповідачів перешкоджає позивачу здійснювати своє право власника, що є необхідним для розгляду справ даної категорії;

- у підтвердження того, що відповідачі на вимогу позивача будинок, що є предметом іпотеки, добровільно не звільняють.

Крім того, згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя.

Тобто, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов, а саме, якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя.

В рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення не заповнена графа про результати одержання рекомендованих листів із вимогами про звільнення житлового приміщення, направлені позивачем на адресу відповідачів 12.08.2019 року, підпис працівника поштового зв`язку відсутній.

Тобто, позивач, всупереч зазначеній вимозі ст. 40 Закону України «Про іпотеку», не підтверджує факту отримання всіма відповідачами письмової вимоги про добровільне звільнення житлового будинку, та не зазначає чи надали відповідачі на надану вимогу відповідь, та чи погоджуються добровільно звільнити житловий будинок, так як відсутність факту отримання відповідачами письмової вимоги про виселення, не підтверджує обставини, викладені в позовній заяві про ухилення відповідачів від добровільного звільнення житлового приміщення, а отже, неможливо встановити в чому полягає порушення прав позивача та звернення до суду за його захистом в розумінні ст. 3 ЦПК України.

Також, в порушення п. 7 та п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позові не зазначені відомості про те, чи здійснювалися заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо так, то які; не зазначено наявність або відсутність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, позовна заява не містить, як того вимагає ЦПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Позивачем також не виконано вимогу п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме не надано підтвердження того, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя, також, звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вищевикладеного, позовна заява в порядку ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-176, 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради, про виселення з предмету іпотеки залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених в цій ухвалі суду недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.П. Дьоміна