Провадження № 2/760/619/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІЄСТЕЙТ» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні власністю та виселення,суд

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року позивач звернувся з позовом до суду і просить усунути йому перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 та виселити відповідачку з зазначеного приміщення.

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року позов задоволено частково, усунуто позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 , виселено відповідачку з зазначеного приміщення.

В решті позову відмовлено.

Ухвалою суду від 05 вересня 2017 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду на 20 жовтня 2017 року.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2017 року провадження в справі було зупинено за клопотанням представника позивача до розгляду судом справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СІТІЄСТЕЙТ» про витребування майна від добросовісного набувача.

Ухвалою суду від 28 січня 2019 року провадження в справі поновлено, справу призначено до розгляду на 01 березня 2019 року.

Після поновлення провадження та призначення справи до розгляду представник позивача в судове засідання жодного разу не з`явився, не дивлячись на отримання судових повісток.

Так, в судове засідання 01 березня 2019 року представник позивача не з`явився, завчасно отримавши судову повістку 22 лютого 2019 року, про причину неявки суд до відома не поставив.

В судове засідання, призначене на 24 квітня 2019 року, представник позивача знову не з`явився, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, судова повістка отримана позивачем 19 березня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем була отримана ухвала суду про поновлення провадження в справі, він володів інформацією про продовження розгляду справи, в подальшому неодноразово отримував судові повістки про час розгляду справи, однак у судові засідання не з`являвся і заяви про розгляд справи в відсутності свого представника не подавав.

/ а.с. 96 - 97; 104 - 105 /

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявка представника позивача в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Аналіз приведеного вище свідчить про те, що саме представник позивача не проявляє зацікавленості у розгляді справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В свою чергу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

В свою чергу, відповідно до п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Тобто, з точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме:

-повторна неявка позивача поспіль у судове засідання;

-належне повідомлення позивача про час розгляду справи;

-відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду;

-неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті;

-відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Не дивлячись на тривалість перебування справи в провадженні суду, неодноразової неявки позивача в судові засідання, а також неподання доказів поважності причин неявки в судові засідання, розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Неявка позивача в судове засідання є перешкодою для дотримання даних принципів, оскільки суд позбавлений права приймати участь у збиранні доказів у справі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спірна квартира є предметом тривалих спорів між сторонами, які продовжуються до цього часу.

Неявка представника позивача в судові засідання перешкоджає вирішенню спору по суті з урахуванням заперечень відповідачки на позов, які не спростовуються позивачем.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.49,223, 257 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІEСТЕЙТ» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у розпорядженні власністю та виселення залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.А.Шереметьєва