Справа № 755/964/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши заяву позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яку обґрунтовує тим, що Товариствл з обмеженою відповідальністю «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» має намір подати позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором іпотечного кредиту №1.07122065 від 25.12.2007 року в розмірі 63376 дол. США 18 центів. Разом з тим ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» відомо, що оціночна вартість предмету іпотеки, згідно звіту про експертну оцінку ринкової вартості житлової нерухомості від 18.12.2018 року, становить 1 115 444,00 грн, що значно менше за суму заборгованості за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором іпотечного кредит №1.07122065 від 25.12.2007 року в розмірі 63 376 дол. США 18 центів, що на момент подачі заяви про забезпечення позову еквівалентно гривні на суму 1776662,48. Таким чином ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на момент винесення рішення не матиме можливості задовольнити свої вимоги (у разі задоволення позову) за рахунок предмету застави в повному обсязі. За таких обставин ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» просить накласти арешт на трьохкімнатну квартиру що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,9 кв.м. житловою площею 39,9 кв.м. що належить на праві приватної власності ОСОБА_3

Позовна заява за даними вимогами не заявлялась, провадження по справі не відкривалось.

Відповідно до ч.3 ст.153 ЦПК України Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення Проте встановлено, що заява містить лише посилання на ст.149,150 та не надано обгрунтованого пояснення та доведення того що не вжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити чи взагалі унеможливить виконання судового рішення, доводи заяви зводяться виключно до припущення.

З урахуванням роз`яснень, що містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача а інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Окрім того, заявником не зазначено жодної пропозиції щодо зустрічного забезпечення, для забезпечення відшкодування збитків відповідача , які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Таким чином, у зв`язку з тим, що позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.149,151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В.Прохоренко