пр. № 2/759/4969/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Марко Я.Р., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Крушинського Валентина Валентиновича про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2019 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

21.10.2019 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Крушинський В.В. подав заяву про забезпечення позову, за змістом якої просить суд:

-накласти арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 ;

-заборонити відповідачу ОСОБА_2 передавати нежитлове приміщення АДРЕСА_1 в користування (оренду, найм, піднайм);

-заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що в порядку поділу спільного майна подружжя позивач просить суд визнати за ним та відповідачем ОСОБА_2 право приватної власності по Ѕ частини нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Оскільки, як зазначає представник позивача, відповідач ОСОБА_2 забрала правовстановлюючі документи на зазначене вище нежитлове приміщення, що є предметом спору, та передала останнє в оренду третім особам без згоди позивача, відмовляється надати оригінали правовстановлюючих документів позивачу, а тому з метою забезпечення в подальшому виконання рішення суду, просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява представника позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Представник позивача, із посиланням на статтю 149 Цивільного процесуального кодексу України, вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду, оскільки відповідач ухиляється від врегулювання спірного питання, передала майно в оренду без дозволу позивача, тим самим зношуючи майно, зменшуючи його вартість та піддаючи спірне майно ризику пошкодження чи загибелі, а також маючи відповідну можливість подальшого відчуження майна.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 Цивільного процесуального кодексу України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно пункту 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права.

В даному випадку заявником зазначено, що відповідач чинить перешкоди у користуванні спірним приміщенням, а також те, що приміщення перебуває в оренді у третіх осіб, відтак, враховуючи приписи пункту 6 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України та, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходу, який представник заявника просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що представника заявника Крушинського В.В. в частині накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Водночас, такий спосіб забезпечення позову як заборона відповідачу ОСОБА_2 передавати нежитлове приміщення АДРЕСА_1 в користування (оренду, найм, піднайм) та заборона будь-яким особам вчиняти дії щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_1 не відповідає характеру спірних правовідносин, які склались між сторонами та не є співмірним із заявленими вимогами.

За змістом частини 7 статті 153, частини 6 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з частиною 1 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений частиною 3 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (часина 4 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що обраний заявником спосіб забезпечення позову дозволяє належним чином захистити майнові інтереси всіх учасників справи, а також відсутність обставин визначених частиною 3 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України, відтак, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для застосування до позивача зустрічного зобов`язання зустрічного забезпечення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись статтями 149- 153, 157, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Крушинського Валентина Валентиновича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя- задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

В задоволені іншої частини заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Боржник: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р. Марко