Справа № 567/173/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Войтко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог Рівненської області подання відділу державної виконавчої служби Острозького районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа

встановив

в Острозький районний суд Рівненської області від державного виконавця Острозького районного відділу ДВС надійшло подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом № 567/173/16-ц, виданого 19.12.2016 року.

Подання обгрунтоване тим, що на виконанні Острозького районного відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області знаходиться виконавче провадження ВП № 54714475 по виконанню виконавчого листа № 567/173/16-ц, виданого Острозьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 окремо в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 116401,35 доларів США, що за курсом 25,87 грн. складає 3011302,92 грн. та судового збору в розмірі 22584 грн. 77 коп.

21.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 567/173-16-ц.

Вказує, що ОСОБА_1 на даний час доходів не одержує, кошти по рішенню суду не сплачує.

Зазначає, що під час виконання рішення суду було встановлено, що згідно інформаційної довідки за боржником зареєстровано нежитлове приміщення загальною площею 49,5 кв.м , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та яке перебуває в заставі на підставі договору іпотеки № 904 від 07.08.2006 року в АТ КБ "ПриватБанк".

Згідно відповіді ТСЦ № 5641 РСЦ МВС в Рівненській області, за боржником зареєстрованих транспортних засобів на праві власності не значиться.

Згідно відповіді ДФС України боржник немає відкритих рахунків в банківських установах. Дохід відсутній.

Згідно відповіді ПФУ боржник не отримує пенсію та не перебуває в трудових відносинах та за цивільно- правовими договорами.

24.09.2017 державним виконавцем було здійснено вихід по місцю знаходження майна, в ході якого було проведено опис та арешт нежитлового приміщення, загальною площею 49,5 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Вказує, що 25.02.2019 до Острозького РВ ДВС надійшла заява ПАТ КБ «Приватбанк» щодо несплати боржником боргових зобов`язань з проханням звернутись до суду з поданням про встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 18.11.2010 та НОМЕР_2 № НОМЕР_3 від 18.01.2019 року та перетинав державний кордон.

Просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов`язань.

В судове засідання представник Острозького РВ ДВС не з`явилась, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника Острозького РВ ДВС.

Представник заінтересованої особи ПАТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, рахує, що у поданні відділу ДВС Острозького РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань слід відмовити з таких підстав.

Згідно рішення Острозького районного суду № 567/173/16-ц від 20.04.2016 стянуто з ОСОБА_1 окремо в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 116401,35 доларів США, що за курсом 25,87 грн. що складає 3011302,92 грн. та судового збору в розмірі 22584 грн. 77 коп.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2017 державним виконавцем Острозького РВ ДВС розглянута заява про примусове виконання виконавчого листа № 567/173/16-ц виданого 19.12.2016 Острозьким районним судом Рівненської області та відкрито виконавче провадження.

За повідомленням відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Рівненській області ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорти громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 18.11.2010 року та НОМЕР_4 від 18.01.2019.

За відомостями ДФС України, за параметрами запиту РНОКПП НОМЕР_5 інформація стосовно боржника- відсутня.

Відповідно до відповіді з ПФУ, боржник не перебуває на обліку та не отримує пенсію. В списку осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами про останнє місце роботи ОСОБА_1 , не значиться.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником зареєстровано нежитлове приміщення, загальною площею 49,5 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , та перебуває у заставі ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі договору іпотеки, № 904 від 07.08.2006.

Відповідно до витягу ІС ДП "НАІС" (06) ОСОБА_1 , 27.05.2019 та 04.08.2019 перетинав кордон.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України- до виконання зобов`язань за рішенням.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до положення статті 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов`язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»(з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове за-тримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Окрім того, особа стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

В матеріалах подання відсутні відомості щодо ігнорування боржником вимог державного виконавця щодо явки до державної виконавчої служби що може бути підтвердженням факту ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань по виконанню рішення суду. Також відсутні відомості залучення державним виконавцем в процесі здійснення виконавчого провадження працівників поліції для здійснення приводу, як це передбачено Законом України "Про виконавче провадження". З подання та доданих до нього документів не встановлено, чи державним виконавцем були вчинені інші дії для виконання рішення суду.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебуванням останнього у статусі боржника, наявністю закордонного паспорту та перетину кордону. Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України. Факт ухилення від виконання зобов`язань повинен бути доведений виконавцем. Таких доказів суду не надано.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань.

Звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, або боржник безпідставно та неодноразово не з`являвся на виклики державного виконавця.

Оскільки тимчасове обмеження права виїзду може застосовуватися за поданням державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання рішення, суд вважає, що державним виконавцем повинні бути надані суду докази, які свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання обов`язків по виплаті боргу за судовим рішенням.

Разом з тим в поданні відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судом, тобто не надано належних і допустимих доказів, що боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження та йому роз`яснені права і обов`язки, що боржник ухилився від виконання зобов`язання. Крім того матеріали подання не містять даних про вжиття державним виконавцем інших заходів примусового стягнення, що вказувало б на здійснення виконавцем всіх можливих та необхідних дій з метою виконання рішення.

З урахуванням того, що законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження боржника у його конституційному праві на виїзд за межі України.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд

ухвалив

в задоволенні подання відділу ДВС Острозького районного відділу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.