Справа № 211/6728/19
Провадження № 2-о/211/124/19
У Х В А Л А

30 жовтня 2019 року суддя Довгинцівського районний суд м. Кривого Рогу Папарига В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

28.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила суд встановити факт належності їй ОСОБА_1 Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-№094945, виданого на її ім`я від 04.09.2001 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15437, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог заявниця, посилаючись на положення ч.1 ст.293, ч.6 ст. 315 (яка доречі містить чотири частини) ЦПК України, зазначила на те, що маючи намір переоформити документи на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , нею встановлено, що в правовстановлюючому документі Державному акті на право приватної власності на землю, виданого, на її ім`я, у плані зовнішніх меж земельної ділянки номер житлового будинку, на який у неї є право приватної власності, що розташований по АДРЕСА_2 , зазначений номер 75 «а», а не номер 75, що протирічить Схематичному плану Складеному Криворізьким Бюро технічної інвентаризації від 06.04.1983 року, Довідці виданій КП ДОР «Криворізьке Бюро технічної інвентаризації» №173749 від 17.10.2019 року та Акту встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність від 21.03.1998 року, де вказана адреса зазначена вірно: « АДРЕСА_1 ».

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, на яку по суті послалася в заяві заявниця, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В той же час, заявниця звертаючись до суду з проханням встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-№094945, виданого на її ім`я від 04.09.2001 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15437, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , просить суд фактично змінити в даному акті адресу, за якою розташована земельна ділянка право власності на яку засвідчується цим документом, та не зазначає про те, що її прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження зазначені невірно. Також, в прохальній частині своєї заяви, заявник своє ім`я зазначає, як « ОСОБА_2 », в той час як слідує з долученої до заяви копії паспорта, її ім`я « ОСОБА_3 ».

Крім того, в порушення п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, заявник вказавши лише на неможливість виправлення помилок в зв`язку з відсутністю законодавчого регулювання, не зазначила об`єктивні причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують юридичний факт, який фактично вона просить суд встановити, а саме те, що рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 603 від 13.06.2001 року їй передано у власність та користування земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 : АДРЕСА_1 , як зазначено в доданому до рішення списку (копія якого, що долучена до заяви, належним чином не завірена). На підставі саме цього рішення, як слідує з копії Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім`я заявника від 04.09.2001 року ( серія якого, зазначена в заяві не співпадає з долученої до неї копії цього документу), було видано спірний документ.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, судом враховано, що дана заява має відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленої ст. 175 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченими ст. 318 ЦПК України.

Суд пропонує заявнику уточнити, що саме вона просить суд встановити, відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, обґрунтувати в заяві та надати доказ того, що орган, який видав документ на підставі якого вона отримала у власність земельну ділянку, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, або надати документ, в зв`язку з чим допущено зазначені в заяві протиріччя в написанні адреси.

Слід також зазначити, що на обов`язковість зазначення заявником причин з яких неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує юридичний факт, звернув увагу Верховний Суд України в Постанові Пленуму № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами).

Якщо у заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує цей факт, якими доказами він підтверджується, або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя, відповідно до ст. 185 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Тому, застосовуючи аналогію закону до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, за наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави для залишення заяви без руху, яка не відповідає вимогам ст. 315, 318, 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 315, 318 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу залишити без руху та надати заявнику строк на протязі п`яти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, в іншому випадку заява буде вважатись не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. А. Папарига