Постанова

Іменем України

24 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 526/1688/16-ц

провадження № 61-17483св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С.Ю., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - заступник прокурор Полтавської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України, Регіонального ландшафтного парку "Гадяцький",

відповідачі - Гадяцька районна державна адміністрація, ОСОБА_1 ,

треті особи - Департамент екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації, Полтавська обласна державна адміністрація, Гадяцька районна рада Полтавської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року у справі за позовом заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України, Регіонального ландшафтного парку "Гадяцький" до Гадяцької районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , треті особи: Департамент екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації, Полтавська обласна державна адміністрація, Гадяцька районна рада Полтавської області, про визнання недійсним розпорядження, договору оренди водного об`єкту, зобов`язання повернути водний об`єкт,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року заступник прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України, Регіонального ландшафтного парку «Гадяцький» звернувся до суду з позовом до Гадяцької районної державної адміністрації, ОСОБА_1 про визнання недійсним розпорядження, договору оренди водного об`єкту, зобов`язання повернути водний об`єкт. Після уточнення позовних вимог просив зобов`язати ОСОБА_1 повернути водний об`єкт (озеро) загальною площею 1,6 га до державної власності в особі Полтавської ОДА шляхом підписання акту приймання-передачі водного об`єкту.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на невідповідність розпорядження Гадяцької РДА та договору оренди водного об`єкту вимогам законодавства України щодо заборони передачі в оренду об`єктів, які знаходяться під охороною та в межах регіонального ландшафтного парку, а також у зв`язку з відсутністю погодження договору з органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року, позовні вимоги задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Гадяцьцкої районної державної адміністрації №221 від 27 червня 2013 року «Про надання в оренду громадянці ОСОБА_1 водного об`єкту для риборозведення» та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою. Визнано недійсним договір оренди водного об`єкту №127 від 27 червня 2013 року, зареєстрований в Гадяцькій РДА 27 червня 2013 року за №127. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути водний об`єкт (озеро) загальною площею 1,6 га, розташоване на території Сарівської сільської ради Гадяцького району поблизу с. Малі Будища за межами населеного пункту в розпорядження держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації (36014, м. Полтава, вул. Жовтнева, 45) шляхом підписання акту приймання - передачі водного об`єкту. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Полтавської області понесені витрати на сплату судового збору в сумі 4 134 грн.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що передача на підставі розпорядження голови Гадяцької РДА №221 від 27 липня 2013 року водного об`єкта, що розташований на території РЛП «Гадяцький» не відповідає цілям, визначеним Законом України «Про природно-заповідний фонд України» та Положенням про регіональний ландшафтний парк, вищезазначене розпорядження підлягає скасуванню. Оспорюваний договір оренди укладено з порушенням вимог статті 51 Водного Кодексу України щодо погодження його умов центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, обласною державною адміністрацією, тому суд прийшов до висновку про визнання його недійсним.Враховуючи наведене, позовна вимога щодо зобов`язання повернути ОСОБА_1 водний об`єкт за актом приймання - передачі відповідає вимогам статті 216 ЦК України та підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та постановити ухвалу про закриття провадження у справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що Прокуратура Полтавської області є неналежним позивачем, оскільки з урахуванням висновку Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 року (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статті 51 Водного кодексу України, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, орендодавцями водних об`єктів загальнодержавного значення є Кабінет Міністрів України та місцеві державні адміністрації.

Також посилається на те, що нею як орендарем, не було порушено водного, земельного законодавства та вона вживала всіх дій для приведення спірного договору до норм та вимог Закону.

Крім того, вказувала, що вилучення у неї земельної ділянки відбулося в супереч статті 149 Земельного кодексу України, відповідно до якої вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів та за наявності вагомих підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що Розпорядженням голови районної державної адміністрації № 221 від 27 червня 2013 року «Про надання в оренду громадянці ОСОБА_1 водного об`єкта для риборозведення та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою» передано в оренду ОСОБА_1 водний об`єкт (озеро), загальною площею водного дзеркала 1,6 га, який розташований на території Сарівської сільської ради Гадяцького району поблизу с. Малі Будища за межами населеного пункту для риборозведення строком на 20 років. Надано дозвіл землевпорядним організаціям на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 1,6 га земель водного фонду. Зобов`язано ОСОБА_1 протягом 15 днів з моменту прийняття розпорядження укласти з райдержадміністрацією договір оренди водного об`єкта та забезпечити протягом місяця його погодження з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства; до використання водного об`єкта та земельної ділянки під ним приступити після укладення договорів оренди земельної ділянки під водним об`єктом (озером), державної реєстрації земельної ділянки та права її оренди.

27 червня 2013 року між Гадяцькою РДА та ОСОБА_1 укладено договір №127 оренди водного об`єкта (озера) загальнодержавного значення площею водного дзеркала 1,6 га з метою риборозведення, вирощення та вилову риби. Строк дії договору встановлено до 31 грудня 2033 року, тобто на 20 років.

Цього ж дня сторонами підписано акт приймання-передачі водного об`єкта, наданого в оренду.

Судом встановлено, що договір оренди водного об`єкта №127 від 27 червня 2013 року щодо озера Косенкове площею 1,6 га не погоджувався та на розгляд та погодження до Полтавського управління облводресурсів не надавався.

Станом на 13 липня 2016 року, зазначений договір оренди з органами водного господарства не погоджений.

Рішенням Полтавської обласної ради від 7 грудня 2011 року організовано регіональний ландшафтний парк «Гадяцький» без вилучення земельних ділянок, водних та інших об`єктів у їх власників або користувачів загальною площею12803,3 га. Запропоновано Гадяцькій районній раді вирішити питання створення адміністрації Парку з правом юридичної особи та передбачити виділення коштів на його утримання з районного бюджету.

Рішенням Гадяцької районної ради від 10 лютого 2012 року створено комунальну установу регіональний ландшафтний парк «Гадяцький».

Розпорядженням голови Гадяцької РДА від 16 травня 2013 року №172 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель регіонального ландшафтного парку «Гадяцький».

Наказом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області від 1 лютого 2012 року затверджено Положення про РЛП «Гадяцький»

Відповідно до Положення на території парку дозволено спортивне та любительське рибальство.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час розгляду справи судами) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до чинної на момент укладення договору оренди від 27 червня 2013 року редакції статті 51 Водного Кодексу України (станом на 14 червня 2013 року) право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. У разі укладення договору обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим такий договір погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а договір, укладений органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим. Договори, що укладаються Кабінетом Міністрів України, не потребують погоджень з іншими органами.

Таким чином, до моменту укладення договору оренди водного об`єкта його умови повинні були бути погоджені у встановленому Водним Кодексом України порядку.

Згідно статтею 9 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися: у природоохоронних цілях; у науково-дослідних цілях; в оздоровчих та інших рекреаційних цілях; в освітньо - виховних цілях; для потреб моніторингу навколишнього природного середовища. Встановлені частиною першою цієї статті основні види використання, а також заготівля деревини, лікарських та інших цінних рослин, їх плодів, сіна, випасання худоби, мисливство, рибальство та інші види використання можуть здійснюватися лише за умови, що така діяльність не суперечить цільовому призначенню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, встановленим вимогам щодо охорони, відтворення та використання їх природних комплексів та окремих об`єктів.

Суди установивши, що передача на підставі розпорядження голови Гадяцької РДА №221 від 27 червня 2013 року водного об`єкта, що розташований на території РЛП «Гадяцький» не відповідає цілям, визначеним Законом України «Про природно-заповідний фонд України» та Положенням про регіональний ландшафтний парк, прийшли до правильного висновку, що вищезазначене розпорядження підлягає скасуванню.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суди попередніх інстанцій установивши, що договір оренди укладено з порушенням вимог статті 51 Водного Кодексу України щодо погодження його умов центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, обласною державною адміністрацією, прийшли до правильного висновку про визнання його недійсним.

Згідно статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Враховуючи наведене, суди прийшли до правильного висновку, щодо зобов`язання ОСОБА_1 повернути водний об`єкт.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові ухвали - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 18 січня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров