Ухвала

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 233/2929/17

провадження № 61-15744сво18

Верховний Суд у складі Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду:

Червинської М. Є. (суддя доповідач), Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Стрільчука В. А.,

розглянув справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в складі судді Каліуш О. В. від 13 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Донецької області в складі колегії суддів: Канурної О. Д., Будулуци М. С., Санікової О. С. від 25 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

На обґрунтування заяви зазначив, що у період з 27 серпня 2014 року по 01 листопада 2014 року він брав участь у бойових діях, захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при здійсненні антитерористичної операції (далі АТО), зокрема, як доброволець, приймав участь в бойових діях у складі 34 батальйону «Кіровоград» на блокпосту № НОМЕР_1 , який знаходиться у м. Торецьк (Дзержинську) Донецької області біля шахти «Південна» на першій лінії оборони.

Посилаючись на наведене, заявник просив встановити факт його участі у бойових діях із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України та безпосередньої участі в АТО з 27 серпня 2014 року по 01 листопада 2014 року на блокпосту № 3 біля шахти «Південна» м. Торецька (Дзержинська) Донецької області.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт участі у бойових діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із захисту незалежності, суверенітету і територіальної цілісності України, та участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення з 27 серпня 2014 року по 01 листопада 2014 року на блокпосту № 3 біля шахти «південна» м. Торецька (Дзержинська) Донецької області.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно з абзацом другим пункту 20 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. Факт участі ОСОБА_1 у бойових діях з 27 серпня 2014 року по 01 листопада 2014 року у складі батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) на блокпосту № НОМЕР_1 біля шахти «Південна» м. Торецька (Дзержинська) Донецької області підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які мають статус учасника бойових дій, відеоматеріалом телеканалу «1+1» 5 випуску телепрограми «Хоробрі серця» «Волонтери», протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 02 листопада 2014 року відносно ОСОБА_1 , повідомлення про підозру від02 листопада 2014 року ОСОБА_1 , фототаблицею та публікаціями в газеті «Провінція» за 2014 рік, де заявник друкував «Примітки з передової АТО» під псевдонімом « ОСОБА_4 ». З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 25 січня 2018 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що факт участі ОСОБА_1 у бойових діях з 27 серпня 2014 року по 01 листопада 2014 року у складі батальйону «Кіровоград» (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) на блокпосту № НОМЕР_1 біля шахти «Південна» м. Торецька (Дзержинська) Донецької області підтверджений належними та допустимими доказами, а тому наявні підстави для задоволення його заяви.

Як на правову підставу задоволення вимог ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій посилалися на пункти 11, 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року № 200, яким передбачено перелік документів, які дають право на визнання особи учасником бойових дій, зокрема у разі прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій.

У березні 2018 року Міністерство оборони України звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 25 січня 2018 року. Провадження по справі закрити.

Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що вимоги заявника про встановлення факту його участі у бойових діях з захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та безпосередньої участі в АТО, забезпеченні її проведення з 27 серпня 2014 року по 01 листопада 2014 року на блокпосту № 3 біля шахти «Південна» м. Торецька (Дзержинська) Донецької області не підлягають розгляду судом в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі підлягає закриттю. Заявник вказував на те, що встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, у судовому порядку можливе лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Порядок встановлення факту участі особи у бойових діях, в тому числі під час АТО на сході України, визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведенні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 , у якому останній зазначив про те, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги безпідставними, оскільки його участь у бойових діях підтверджується належними та допустимими доказами. Крім того, йому вже встановлено статус учасника бойових дій на засіданні комісії Донецького обласного військового комісаріату та видано відповідне посвідчення.

25 травня 2018 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду ухвалою відкрив касаційне провадження у справі та витребував вказану справу з Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області (№ 233/2929/17).

27 грудня 2018 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду призначив вказану справу до судового розгляду.

13 лютого 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду передав справу на розгляд Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала суду мотивована тим, що у різних палатах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду констатується наявність різного підходу до вирішення справ щодо вимог заявника про встановлення факту участі у бойових діях для отримання відповідного статусу учасника бойових дій.

Так, у постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 587/997/17 (провадження № 61-428св18) зроблено висновок про те, що вимоги заявника про встановлення факту участі у бойових діях для отримання відповідного статусу учасника бойових дій розповсюджується дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким передбачено позасудовий порядок встановлення вказаного факту, а тому такі вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим провадження у справі необхідно закрити.

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Передаючи справу на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що є підстави для відходу від позиції колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, з тих підстав, що чинне законодавство України передбачає можливість захисту прав та інтересів осіб у вказаних правовідносинах у судовому порядку.

З огляду на викладене, касаційна скарга Міністерства оборони України на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 25 січня 2018 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 25 січня 2018 року.

Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:М. Є. Червинська Б. І. Гулько В. І. Крат Д. Д. Луспеник В. А. Стрільчук