Справа № 686/6313/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2019 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Чевилюк З.А.,

за участі секретаря - Перун А.М.,

за участі заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувшиу відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/6313/19 за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2019 року заявники звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 6 жовтня 1991 року між ними зареєстровано шлюб в Шпиківській селищній раді Тульчинського району Вінницької області. Від шлюбу сторони мають двоє дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Заявники вказують, що фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Прийшли до висновку, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між заявниками досягнуто згоди стосовно здійснення батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, відповідно до нотаріально посвідченого договору. Відповідно до умов вказаного договору, місцем проживання дитини визначено місце проживання батька за адресою АДРЕСА_1. У разі зміни місця проживання дитини, батько зобов'язується попереджати матір письмово із вказанням точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання. Мати має право зустрічатися та без перешкод спілкуватись з дитиною. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає.

Сторони звернулись до суду з спільною заявою та просять суд укладений між ними шлюб розірвати.

Заявники в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в заяві, вказували, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. Сторони не заперечували проти винесення рішення у підготовчому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06 жовтня 1991 року між сторонами зареєстровано шлюб в Шпиківській селищній раді Тульчинського району Вінницької області, про що зроблено актовий запис №37

Від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Згідно з письмовим договором, доданим до позовної заяви, неповнолітня дитина ОСОБА_4 після розлучення проживатиме з батьком. У разі зміни місця проживання дитини, батько зобов'язується попереджати матір письмово із вказанням точного місця проживання дитини не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання. Мати має право зустрічатися та без перешкод спілкуватись з дитиною. Батьки взяли на себе зобов'язання належним чином виконувати обов'язки по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей).

Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Враховуючи матеріали справи, з огляду на спільну заяву, договір, підписаний сторонами, обставин, викладених в заяві, про те, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися , примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 109 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 76-82, 258, 259, 263-265, 293 ЦПК України-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 6.10.1991 року Шпиківською селищною радою Тульчинського району Вінницької області між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає АДРЕСА_1, про що є актовий запис № 37 - РОЗІРВАТИ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 12 квітня 2019 року.

Суддя З.А.Чевилюк