КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1163/19
Провадження №2/319/469/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Мальованого В.О.,

при секретарі Синяковій О.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у розгляді справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Більмак Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Гришко Роман Володимирович до будинок за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2019 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла вище вказана позовна заява.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 прохає суд винести рішення, яким: визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 та складається з : літ А - житловий будинок загальною площею 50,34 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м., літ.а - прибудова, літ.Б - сарай, літ.В - сарай, літ.Г - сарай, літ.Д - вбиральня, літ.Е - душ, літ.Ж- погріб, літ.З - басейн, літ.К - басейн, літ.Л - сарай, №1 - огорожа, №2 - ганок, №3 - козирок, І - вимощення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що він з 1992 року проживає та володіє житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , і з того часу вільно, відкрито і безперервно володіє вказаним нерухомим майном , тобто більше 10 років. Позивач протягом усього періоду добросовісно користується житловим будинком. Вказаний будинок на праві власності належить колгоспу "Україна", правонаступником якого в частині отриманого в процесі реорганізації майна є ТОВ "Україна". Працюючи в ТОВ "Україна" позивач сплатив вартість будинку власнику, і вважає, що набув на нього право власності. Відповідач відмовився від спірного житлового будинку , зняв його з балансу підприємства. Державну реєстрацію колгоспу "Україна" було припинено, його правонаступником в частині отриманого в процесі реорганізації майна є ТОВ Україна". Згідно повідомлення ТОВ "Україна" спірний житловий будинок був списаний з балансу підприємства в 1992 році. Позивач зазначає, що в інший спосіб крім як в судовому порядку він не може довести та визнати за собою право власності на житловий будинок, тому змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача Гришко Р ОСОБА_2 . надав суду заяву, в якій прохав позов задовольнити на тих підставах, що викладені в заяві, та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином. Представник відповідача надав суду заяву, в якій вказав, що проти позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує, прохав провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача, її представника та представника відповідача на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, з`ясувавши позиції учасників справи, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до постанови Верховної Ради України "Про перейменування деяких населених пунктів" від 12 травня 2016 року № 1353-VIII, Куйбишевський район перейменовано на Більмацький район; селище міського типу Куйбишеве Куйбишевського району- на селище міського типу Більмак.

З письмових пояснень позивача, які визнані та не оспорюються відповідачем, позивач в 1992 року вселився в житловий будинок АДРЕСА_1 , і з того часу вільно, відкрито і безперервно володіє вказаним нерухомим майном, тобто більше 10 років. Позивач протягом усього періоду добросовісно користується житловим будинком. Відповідач відмовився від спірного житлового будинку на користь позивача та зняв його з балансу підприємства.

Згідно наданої відповідачем інформації за вих.№209 від 17 вересня 2019 року, ТОВ "Україна" є правонаступником прав і обв"язків КСП "Україна". Житловий будинок по АДРЕСА_1 списаний з балансу підприємства в 1992 році, та з того часу по теперішній час перебуває у володінні ОСОБА_1 .

Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , який виготовлений 03 вересня 2019 року,станом на 12 березня 1992року, право власності на житловий будинок не зареєстровано.

Згідно довідки комунального підприємства "Куйбишевське бюро технічної інвентаризації" право власності на нерухоме майно на житловий будинок по АДРЕСА_1 , зареєстровано за колгоспом "Україна", на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку , посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області від 14 квітня 1992 року.

Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. другому п. 9 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набувальна давність - один із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Відсутність реєстрації права власності в даному випадку не перешкоджає визнанню права власності за набувальною давністю.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник, в даному випадку відповідачем є товариство з обмеженою відповідальністю "Україна".

В п.13 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1992 року по теперішній час відкрито, безперервно володіє і користується спірним житловим будинком.

Згідно копії технічного паспорту на цей будинок, право власності на нього не зареєстровано. Даний житловий будинок складається з: літ А - житловий будинок загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м., літ.а - прибудова, літ.Б - сарай, літ.В - сарай, літ.Г - сарай, літ.Д - вбиральня, літ.Е - душ, літ.Ж- погріб, літ.З - басейн, літ.К - басейн, літ.Л - сарай, №1 - огорожа, №2 - ганок, №3 - козирок, І - вимощення.

На теперішній час позивач бажає набути право власності на будинок за набувальною давністю, оскільки більше 10 років відкрито, безперервно володіє нерухомим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України , правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК або раніше, тобто до 1 січня 2001 року. Як зазначалось вище, позивач житловим будинком користується з 1992 року.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається на підставі рішення суду.

Зважаючи на вище викладе, приймаючи до уваги той факт, що позивач ОСОБА_1 з 1992 року відкрито, безперервно володіє і користується житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1 , утримує його, що підтверджується наданими доказами, з чого слідує, що позивач є добросовісним набувачем, жодна особа не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є всі наявні підстави передбачені законом для задоволення позову.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно .

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Питання розподілу судових витрат позивачем в своїй позовній заяві не підіймалося.

Керуючись ст. 16, 328, 334ЦК України, ст. 12,76,77,81,83,141,247,258,259,265,268,273 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме :літ. А - житловий будинок загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м., літ.а - прибудова, літ.Б - сарай, літ.В - сарай, літ.Г - сарай, літ.Д - вбиральня, літ.Е - душ, літ.Ж- погріб, літ.З - басейн, літ.К - басейн, літ.Л - сарай, №1 - огорожа, №2 - ганок, №3 - козирок, І - вимощення, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2019 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

представник позивача - адвокат Гришко Роман Володимирович, місце роботи: вул.Запорізька, 36 оф АДРЕСА_3 16 смт.Більмак Запорізької області,

відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю "Україна", , юридична адреса: вул. Вищепанова, 79 с.Попівка Великописарівський район Сумської області, адреса для листування: вул.Запорізька, 1 смт.Більмак Більмацького району Запорізької області.

Суддя: В.О.Мальований