Постанова

Іменем України

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа №522/4415/17

провадження №61-41495св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Проперті», ОСОБА_3, про витребування із чужого незаконного володіння нежитлового приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2017 року у складі судді Бойчук А. Ю. та постанову апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2018 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Кононенко Н. А., Цюри Т. В

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач- ОСОБА_2,

треті особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Проперті», ОСОБА_3

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект»), товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Проперті» (далі - ТОВ «Сіті Проперті»),

ОСОБА_3, у якому просила витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 нежитлове приміщення АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв. м.

2. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 08 вересня 2006 року позивач була власником нежитлового приміщення № АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв. м.

3. 08 вересня 2006року вказане нежитлове приміщення було передано за договором в іпотеку акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк», як забезпечення за зобов'язаннями кредитного договору від 08 вересня 2006 року. Того ж дня на вказане нежитлове приміщення накладено заборону відчуження до припинення чи розірвання іпотечного договору.

4. У лютому 2017 року позивачу стало відомо, що це приміщення на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано за відповідачем

ОСОБА_2

5. Посилаючись на те, що спірне нежитлове приміщення вибуло з володіння позивача поза її волею, просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

6. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня

2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

7. Судові рішення мотивовані тим, що позивач не довела, що спірне майно вибуло з її власності поза волею,а відповідач діяв недобросовісно.Позивач забезпечила спірний об'єкт за кредитними зобов'язаннями, іпотекодержатель звернув стягнення на іпотечне майно, яке в подальшому неодноразово було відчужено, а тому відсутні правові підстави для витребування його у добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Касаційна скарга мотивована тим, що на момент пред'явлення позову позивачу не було відомо обставини здійснення первісного продажу спірного майна. Вказує на безпідставність звернення стягнення на предмет іпотеки та порушення вимог статті 12 Закону України «Про іпотеку», так як жодного повідомлення про порушення, невиконання чи неналежне виконання позивачем умов кредитного договору не надходило.

10. Аргументом касаційної скарги також указано те, що позивачем оспорюється в суді правомірність укладення первісного правочину, вона не отримувала пропозиції щодо оцінки нежитлового приміщення, звіту про розподіл коштів від його продажу та виручки.

Доводи інших учасників справи

11. Інші учасники справи не скористалися правом подання до суду відзиву на касаційну скаргу, письмових заперечень щодо її вимог і змісту, до суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

12. На підставі договору купівлі-продажу від 08 вересня 2006 року ОСОБА_1 на праві власності належало нежитлове приміщення

№ АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв. м.

13. 08 вересня 2006 року вказане нежитлове приміщення було передано за договором в іпотеку акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк», як забезпечення за зобов'язаннями ОСОБА_1 за договорами про надання споживчих кредитів від 08 вересня 2006 року.

14. 08 вересня 2006 року на вказане нежитлове приміщення було накладено заборону відчуження до припинення чи розірвання іпотечного договору .

15. 11 червня 2012 року між ПАТ «УКРСІББАНК» (правонаступник якого ПАТ «УкрСиббанк») та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу, за умовами якого, ПАТ «УкрСиббанк» зобов'язується передати у власність ТОВ «Кей-Колект», а ТОВ «Кей-Колект» прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. При цьому, одночасно з відступленням прав вимоги до ТОВ «Кей-Колект» переходять усі права ПАТ «УкрСиббанк» за усіма договорами забезпечення.

16. 11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки. Відповідно до пункту 1.1. цього договору ПАТ «УкрСиббанк» передає, а ТОВ «Кей-Колект» приймає права вимоги за договорами іпотеки, в тому числі і за договором іпотеки, укладеним між акціонерним комерційним інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

17. Задовольняючи свої вимоги, як іпотекодержатель, ТОВ «Кей-Колект» здійснило продаж предмету іпотеки ТОВ «СІТІ ПРОПЕРТІ» за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 07 жовтня

2015 року за ціною 309 205 грн. Право власності на спірне майно зареєстровано за ТОВ «СІТІ ПРОПЕРТІ».

18. За умовами договору купівлі-продажу від 07 жовтня 2015 року продавець ТОВ «Кей-Колект» діяло відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку».

19. Згодом, спірне майно було відчужено від ТОВ «СІТІ ПРОПЕРТІ» до ОСОБА_3, а далі у відповідності до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14 лютого 2017 року перейшло до

ОСОБА_2

20. На підставі декларації про готовність до експлуатації об'єкта

від 21 березня 2017 року відповідачем спірний об'єкт нерухомості переведено із нежитлового в житлове.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

21. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

22. Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

23. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

24. Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

25. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

26. Предметом спору у даній справі є витребування майна, яке було предметом іпотеки та вибуло з власності іпотекодержателя на підставі угоди, яка оспорена ОСОБА_1 у межах іншої справи.

27. Обґрунтовуючи позов у справі, яка переглядається, ОСОБА_1 вказувала, що в порушення вимог пункту 5.5. кредитного договору, яким передбачено направлення банком повідомлення (вимоги) про порушення, невиконання чи неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, від банку така вимога позивачу не надходила.

28. Також заявник указувала на порушення її переважного права на придбання предмета іпотеки, оскільки із наявного у справі повідомлення банку про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, датоване

20 січня 2014 року, не зазначено, який зі способів задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку» буде застосовуватися. У листі йдеться як про задоволення вимоги шляхом продажу від власного імені будь-які особі, так і про реєстрацію права власності в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку».

29. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

30. Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права або інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

31. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

32. Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

33. Віндикація, як спосіб захисту права власності, застосовується, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належним йому майном.

34. Отже, право на звернення до суду з вимогою про витребування майна від набувача має власник цього майна.

35. У статті 12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

36. Положеннями статті 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено: у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору

37. Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачала, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

38. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

39. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

40. Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання.

41. Відповідно до пункту 5.5 кредитного договору від 14 квітня

2008 року, укладеного між ПАТ «УКРСІББАНК» та ОСОБА_1, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більш ніж на 1 місяць, або порушення інших умов договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього Договору.

42. Згідно до Розділу 11 кредитного договору встановлено порядок направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) цінним листом з описом та повідомленням про вручення або ставкою кур'єром на адресу позичальника.

43. Пунктами 5.1.- 5.4 договору іпотеки встановлено, що у разі настання обставин, зазначених в пункті 4.1 цього договору іпотеки, іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

44. Відповідно до пункту 4.3. договору іпотеки, у випадку порушення іпотекодавцем зобов'язань за договором, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю повідомлення, оформлене відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку».

45. Тобто сторони договору погодили між собою позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки.

46. З обставин справи слідує, що ОСОБА_1 оскаржила набуття ТОВ «Кей-Колект» права кредитора та іпотекодержателя у відносинах з позивачем щодо спірного майна та мало право відповідно до застережень на відчуження іпотечного майна.

47. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 31 жовтня 2018 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ТОВ «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А. М., ТОВ «СІТІ ПРОПЕРТІ», третя особа ОСОБА_2, про визнання договору недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію.

48. Встановивши, що волевиявлення на передачу права власності на іпотечне майно при порушенні зобов'язань за кредитним договором позивач надала у договорі іпотеки, позивач не довела порушення її права на переважене придбання спірного майна, а у ході судового розгляду не встановлено факт вибуття спірного майна поза волею його власника - позивача або особи, якій він передав майно у володіння, суд прийшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

49. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно з вимогами статті 400 ЦПК України

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГ

50. Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

51. Доводи касаційної скарги не дають правових підстав для встановлення порушення судом норм матеріального або процесуального права, не спростовують висновків суду.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня

2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В.М. Сімоненко

І. М. Фаловська