УХВАЛА

/про відмову у видачі судового наказу/

28 жовтня 2019 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Коліщук З.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Селидіввугілля» заборгованості з виплати заробітної плати , середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день видачі судового наказу, -

встановив:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Селидіввугілля» заборгованості з виплати заробітної плати , середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день видачі судового наказу.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п.1ч.1ст.5 Закону України«Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору підчас розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

У порушення зазначеної вимоги заявником до заяви про видачу судового наказу не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 192,10 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 165 ЦПК України,суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Також заявником не зазначено суму середнього заробітку.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.165 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Селидіввугілля» заборгованості з виплати заробітної плати , середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день видачі судового наказу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через суд, який постановив ухвалу, протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя З.М. Коліщук