31.10.2019 Суддя Матвієвська Г. В..
Справа № 644/7720/19
Провадження № 4-с/644/44/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:

головуючої судді: Матвієвської Г.В.

з участю секретаря судових засідань: Онюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, скаргу ОСОБА_1 , на дії заінтересованої особи - приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича, про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2019 року скаржник ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника.

Скаргу обґрунтовує тим, що у приватного виконавця перебуває на виконанні виконавче провадження, щодо виконання виконавчого листа № 644/3691/16-ц, виданого 07.03.2018 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 8622,88 дол. США.

13.03.2019 р. в межах виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, на підставі якої накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритого у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» , який призначений для виплати пенсії.

Вважає, дії приватного виконавця протиправними, та що постанова про звернення стягнення та про накладання арешту на кошти боржника винесена приватним виконавцем з порушенням законодавства та підлягає скасуванню.

Зазначає, що у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» він дізнався, що рахунок з якого він отримує пенсію, арештований повністю і пенсію отримати не можливо.

Заявнику було повідомлено, що арешт накладено згідно постанови про арешт коштів боржника від 13.03.2019 р., яка винесена приватним виконавцем ВО Харківської області Кудряшовим Д.В. у виконавчому провадженні № 56633852.

Згідно даним Пенсійного фонду України від 06.03.2019 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Індустріального району м. Харкова, та отримує пенсію.

Вважає, що накладення арешту повністю на його рахунок, відповідно до постанови приватного виконавця, унеможливлює отримання ним пенсії, так як згідно ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», з його пенсії за даним видом стягнення у виконавчому провадженні може бути відраховано не більше як 20% від загального розміру пенсії.

Зазначав, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст.ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Таким чином, арешт рахунку, який має спеціальне призначення для зарахування пенсії, порушує його право на соціальний захист, яке захищається Конституцією України.

Заінтересована особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Про причини неявки не повідомив.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд скарги за її відсутності не надходило.

Представник заявника ОСОБА_2 , подав заяву про розгляд скарги за його відсутності на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, скаргу просив задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали скарги, оцінивши їх у сукупності, з точки зору об`єктивності, достатності та взаємозв`язку, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Обов`язковість рішень суду полягає у тому, що вони не можуть бути скасовані або змінені будь-якими адміністративними або державними органами, громадськими організаціями тощо та їх посадовими чи службовими особами; ці органи та особи не можуть винести іншого рішення у цій судовій справі; ці органи та особи не можуть приймати актів, що суперечать рішенню суду, виходячи із припущення про його неправильність; жоден орган, крім суду вищої інстанції, не може скасувати рішення суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Виходячи із змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких основних засад як верховенство права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість, об`єктивність, гласність та відкритість, розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно ч. 1 до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 6, 7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно зі ч.1ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності дост.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі «Горнсбі проти Греції» ЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

За змістом ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Судом встановлено, що у приватного виконавця перебуває на виконанні виконавче провадження, щодо виконання виконавчого листа № 644/3691/16-ц, виданого 07.03.2018 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 8622,88 дол. США.

13.03.2019 р. в межах виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, на підставі якої накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритого у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» , який призначений для виплати пенсії.

Згідно даним Пенсійного фонду України від 06.03.2019 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Індустріального району м. Харкова, та отримує пенсію.

У відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» відкритий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , з якого він отримує пенсію.

На вказаний рахунок накладено арешт, згідно постанови про арешт коштів боржника від 13.03.2019 р., яка винесена приватним виконавцем Кудряшовим Д.В. у виконавчому провадженні № 56633852.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування:

із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Накладення арешту на рахунок заявника, відповідно до постанови приватного виконавця, унеможливлює отримання ним пенсії повністю.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст.ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у рішенні по справі «Хонякіна проти Грузії» № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Норми ст. 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.19,124 Конституції України, ст. ст. 1, 18, 48, 56, 59, 68, 70 Закону України Про виконавче провадження», ст. ст.18, 447-451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича від 13.03.2019 р. про арешт коштів боржника, що надходять від Пенсійного фонду України, як пенсійні виплати, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на рахунок № НОМЕР_3 5509100, відкритий у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: Г.В. Матвієвська