Справа № 755/9926/19
УХВАЛА

"28" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення сторін,-

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позовні вимоги мотивує тим, що 13.01.2001 року він зареєстрував шлюб із ОСОБА_1 . Від шлюбу дітей не мають.

Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, конфлікти та сварки з різних причин та підстав привели до того, що вони втратили почуття любові один до одного та між ними виникла психологічна несумісність. Починаючи з 2016 року вони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства.

Також вказує, що сімейні стосунки з відповідачем не склалися внаслідок різних поглядів на життя, а з`ясування відносин та суперечки призвели до втрати взаємної довіри і любові, а тому подальше спільне проживання та примирення між ними не можливе.

Зазначає, що відповідач до відділу РАЦС із заявою про розірвання шлюбу звертатися не бажає.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача просив суд надати сторонам строк для примирення, пояснивши, що відповідач має намір зберегти сім`ю.

Відповідач підтримала заявлене клопотання та подану заяву про надання строку для примирення, пояснила, що вона дійсно має намір зберегти сім`ю та має надію відновити нормальні відносити з позивачем.

Позивач та його представник ОСОБА_3 заперечували проти надання строку на примирення.

Позивач пояснив, що взаємоповага до відповідача втрачена, примирення з ОСОБА_4 бути не може, проти цього він категорично заперечує, сім`я з відповідачем не існує, спільного між ними нічого не має, відповідач йому чужа людина, поновлювати шлюбні стосунки він не бажає.

Вислухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Шлюб між сторонами був зареєстрований 13 січня 2001 року (копія свідоцтва про шлюб - а.с. 11).

Позивач та відповідач дітей від шлюбу не мають.

За нормою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч.1 ст. 55 СК України).

Відповідно ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в своїй постанові від 30.05.2019 року винесеній у справі № 442/6319/16-ц вказує, що закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, і це не випадково, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

З урахуванням особистих фактичних взаємин подружжя, строку припинення шлюбних відносин сторін, обґрунтування вимог позивача, категоричного небажання останнього зберегти шлюб і сім`ю та беручи до уваги, що сторони дітей від шлюбу не мають, після відкриття провадження у справі з 01.07.2019 року за цей час позивач та відповідач не примирились, позивач і надалі наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення є недоцільним та суперечитиме інтересам позивача і моральним засадам.

За викладених обставин клопотання відповідача та її представника про надання строку для примирення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 111 Сімейного кодексу України, ст. ст. 258, 259, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення сторін відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 30 жовтня 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко