Номер провадження: 22-ц/813/1014/19
Головуючий у першій інстанції Гуревський В.К.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ПАТ «Дельта Банк» - Лисай О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Джулай Світлана Володимирівна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Нікітюк Оксана Михайлівна про визнання правочинів недійсними,

встановив:

31 червня 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М. про визнання правочинів недійсними.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько - ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації смертей 03 липня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 3629. За життя її батько заповіт не склав.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 67,4 кв.м., жилою площею 44,5 кв.м., підсобною площею 22,9 кв.м., корисною площею 67,4 кв.м.

Дане нерухоме майно належало померлому на підставі договору купівлі-продажу від 18 лютого 1992 року, посвідченого старшим державним нотаріусом П'ятої державної нотаріальної контори Северевою Н.В.

Як зазначала позивачка, вона постійно проживала з померлим ОСОБА_8, тому на день його смерті фактично прийняла спадщину.

Незадовго до пред'явлення позову її матір ОСОБА_5 повідомила їй, що вказане вище спадкове майно знаходиться під забороною відчуження на підставі укладених договорів між ПАТ «УкрСиббанк» та її батьком.

Таким чином, позивачці стало відомо, що 25 червня 2007 року між АКІБ «УкрСоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 0.

Крім того, 25 червня 2007 року між АКІБ «УкрСоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 0.

Того ж дня, 25 червня 2007 року між АКІБ «УкрСоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_8 для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами ОСОБА_5, був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3337.

Предметом вказаного вище іпотечного договору є квартира АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_8

06 липня 2007 року між АКІБ «УкрСоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_8 був укладений кредитний договір № 0.

Крім того, 06 липня 2007 року між АКІБ «УкрСоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_8 був укладений кредитний договір № 0.

Того ж дня, між АКІБ «УкрСоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами ОСОБА_8, був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1587.

Предметом вказаного вище іпотечного договору є квартира АДРЕСА_2, та є власністю ОСОБА_5

Позивачка вважала, що спірні договори були укладені в момент, коли ОСОБА_8 не міг адекватно усвідомлювати свої дії та керувати ними, бо його поведінка на протязі довгого терміну часу не відповідала поведінці нормальної та адекватної людини. Разом з цим, через розлади свого здоров'я, він перебував на лікуванні у різних медичних установах та страждав на тяжкі хвороби.

Позивака переконана, що в момент укладання іпотечного договору від 25 червня 2007 року, договір про надання споживчого кредиту № 0 від 06 липня 2007 року та договір про надання споживчого кредиту № 0 від 06 липня 2007 року, знаходився в такому стані, коли не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, а отже такі договори підлягають визнанню їх недійсними з подальшим застосуванням наслідків недійсності правочину.

Крім цього, позивач ОСОБА_4 вважала, що необхідно визнати недійсним іпотечний договір, укладений між АКІБ «УкрСоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1587, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 та є власністю ОСОБА_5, оскільки такий договір був укладеним для забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами ОСОБА_8, а саме №0 від 06 липня 2007 року та № 0 від 06 липня 2007 року.

Посилаючись на викладене, позивачка просила:

визнати недійсним Іпотечний Договір від 25 червня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_8, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3337, відповідно до якого в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_8;

скасувати заборону відчуження вказаної АДРЕСА_1, накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М., реєстровий № 3338;

вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження вказаної АДРЕСА_1, накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М., реєстровий № 3338, реєстраційний № 5203139, контрольна сума Д794В5565В;

вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку вказаної АДРЕСА_1, внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М., реєстраційний № 5203174, контрольна сума № 4723179АА42;

визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 06 липня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8;

визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 06 липня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_8;

визнати недійсним Договір іпотеки від 06 липня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1587, відповідно до якого в іпотеку було передано АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_5;

визнати недійсним договір про внесення змін до вказаного договору іпотеки від 06 липня 2007 року № 1587, посвідчений Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. та зареєстрований в реєстрі за №225;

скасувати заборону відчуження нерухомого майна у вигляді вказаної АДРЕСА_2, накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., реєстровий № 108;

вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону відчуження вказаної АДРЕСА_2, накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., реєстровий №108, реєстраційний № 5262296, контрольна сума Б7ЕЕ215ЕГ7;

вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку вказаної АДРЕСА_2, внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., реєстраційний № 5262161, контрольна сума №АВ2Г69А6Б6.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2013 року позов ОСОБА_4 було задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», ставить питання щодо часткового скасування вищевказаного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2013 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просить відмовити в позові, в частині задоволення позовних вимог щодо визнання Іпотечного Договору від 25 червня 2007 року недійсним;

скасування заборони відчуження нерухомого майна у вигляді АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_8, накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М., реєстровий № 3338;

вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про заборону відчуження вищевказаної АДРЕСА_1, накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М., реєстровий № 3338, реєстраційний № 5203139, контрольна сума Д794В5565В;

вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку вказаної АДРЕСА_1, внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М. реєстраційний № 5203174, контрольна сума № 4723179АА42.

Рішення суду, в частині позовних вимог щодо квартири АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_5, в апеляційному порядку не оскаржується.

Так, ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції поклав в основу Висновок судової психіатричної експертизи (посмертної), яка була призначена ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2012 року (а.с.116).

Згідно Висновку з акту № 75 від 14.02.2013р. встановлено, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку із розладом здоров'я, не розумів значення своїх дій, та не міг керувати ними в момент підписання іпотечного договору від 25.06.2007 року, підписаного між АКІБ «УкрСоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 3337; у зв'язку із розладом здоров'я, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, не розумів значення своїх дій, та не міг керувати ними в момент укладення кредитних договорів № 0 та № 0 між АКІБ «УкрСоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ним (а.с.127-138).

У зв'язку з цим, та у відповідності до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, суд визнав всі правочини, які були укладені з ОСОБА_8, недійсними.

При цьому, суд обгрунтовано зазначив, що згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009 р. № 9 Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, представник ПАТ «Дельта Банк» посилався на рішення районного суду м. Одеси від 24.11.2015 року у справі № 521/14479/15-ц, яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, за іпотечним договором від 25.06.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_8, на підставі заборгованості ОСОБА_5 в розмірі 3444372,69 грн. станом на 28.07.2015 року за кредитним договором № 111748000 від 25.06.2007 року.

Саме посилаючись на це рішення, ПАТ «Дельта Банк» вважав незаконним оскаржуване судове рішення, в частині задоволення позовних вимог щодо визнання Іпотечного Договору від 25 червня 2007 року недійсним;

скасування заборони відчуження нерухомого майна у вигляді АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_8, накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М., реєстровий № 3338;

вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про заборону відчуження вищевказаної АДРЕСА_1, накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М., реєстровий № 3338, реєстраційний № 5203139, контрольна сума Д794В5565В;

вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку вказаної АДРЕСА_1, внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Нікітюк О.М. реєстраційний № 5203174, контрольна сума № 4723179АА42.

Однак, колегія суддів зазначає, що вищевказане рішення суду від 24.11.2015 року не може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки воно було ухвалено значно пізніше. Більше того, відповідачем по вказаній справі був ОСОБА_8, який помер 02.07.2009 року, тобто за 6 років до ухвалення цього рішення, що свідчить про його незаконність, оскільки суд мав залучити до участі у справі правонаступників ОСОБА_8

Крім того, колегія суддів зазначає, що у разі, якщо судовим рішенням у встановленому законом порядку будуть встановлені інші обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, то ці обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, як то передбачено п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, а не в апеляційному порядку.

Що стосується посилання апелянта на те, що у відповідності до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк», останній набув права кредитора та іпотекодавця, у тому числі за договорами, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_8, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого був ПАТ «УкрСиббанк», після смерті ОСОБА_8, яка сталася 02.07.2009 року, не звертався у встановленому законом порядку до спадкоємців з вимогами про погашення кредитної заборгованості.

Так, у відповідності до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом 6 місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 06 липня 2007 року, а також Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 06 липня 2007 року (а.с.57-62, 64-70), які оскаржуваним рішенням суду також визнані недійсними.

Таким чином, з моменту настання смерті боржника за вказаними кредитами ОСОБА_8, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 року,АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого був ПАТ «УкрСиббанк», протягом 6 місяців повинен був дізнатися про смерть ОСОБА_8, оскільки останній перестав виконувати свої обов'язки по погашенню кредитної заборгованості.

Оскільки кредитор, яким в даному випадку був АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого був ПАТ «УкрСиббанк», протягом більше 2-х років після смерті ОСОБА_8, не пред'явив вимоги до спадкоємця боржника, яким в даному випадку є позивач ОСОБА_4, то він втратив право вимоги як до ОСОБА_8, так і до його спадкоємця ОСОБА_4

З цих підстав, АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого був ПАТ «УкрСиббанк», не міг передати право вимоги до ОСОБА_8 та до його спадкоємця ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк», на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, який був укладений між ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк» майже через 2,5 років після смерті ОСОБА_8, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.173-193).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за змістом ст.ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора в зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги судового рішення не спростовують, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишити без задоволення, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2013 року - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2013 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.04.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра