РІШЕННЯ
08 квітня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Гончаренко М.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання права на приватизацію, -
Позивач звернувся до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання права на приватизацію. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що до м. Запоріжжя його родина бабуся, ОСОБА_2, її чоловік ОСОБА_3 переїхали у 1960 р . В другий половині 1960 р. чи у 1961 р. вони отримали ордер та проживали за цією адресою: проспект Соборний (Леніна), 129, квартира 88. За словами бабусі в ордер на квартиру були вписані позивач, його сестра ОСОБА_4 Позивач з батьками та сестрами переїхав до Запоріжжя у 1966 році. З того часу проживає за цією адресою. З 2008 року, позивач мешкає у квартирі № 88 один. Даний факт встановлений рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/34/17 (2/335/620/2017) від 27.04.2017 року.
31.07.2018 року, він звернувся з заявою про приватизацію до відповідача, оскільки квартира належить територіальній громаді міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.
07.08.2018 року, листом № Ж-0364-В, відповідач відмовив у реалізації права на приватизацію житла, з підстав відсутності ордеру про надання житлової площі.
Позивач звернувся з відповідними запитами стосовно надання з архіву оригіналу або копії ордеру до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради та до Державного архіву Запорізької області. Листом № Ж-3638 від 11.07.2018 року Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради повідомив про те, що у них зберігаються коринці ордерів лише з 1984 року. Листом № 01-32/Ж-2314 від 22.08.2018 року Державний архів Запорізької області повідомив про те, що ордери на житлові квартири до архіву на зберігання не надходять. Таким чином, позивач позбавлений можливості надати ордер на квартиру № 88, але не позбавлений, в наслідок цього, права на приватизацію згаданої квартири.
Позивач просить визнати за ним право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 та зобовязати району адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району прийняти пакет документів і провести приватизацію квартири АДРЕСА_2 без надання ордеру на надання житлової площі.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, на задоволенні позовних вимог наполягали та просили їх задовольнити.
За результатами розгляду документів, наданих до районної адміністрації ОСОБА_1 на приватизацію житла за адресою: м. Запоріжжя, пр.Соборний, 129 ква.88 було встановлено відсутність копії такого ордеру,а також документу, який підтверджує, що квартира займана позивачем нак умовах найму. Отже, районна адміністрація відмовляючи в приватизації житла за адресою: м. Запоріжжя, пр.Соборний, 129 ква.88, діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також просить розглядати справу за їх відсутності.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності зі ст. ст. 12.13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено, що позивач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16.05.1988 року по теперішній час, що підтверджується довідкою, виданою завідуючим сектору № 1 КП „ Запоріжремсервіс ЗМР від 31.07.2018 року.
Позивач виявив бажання приватизувати вищезазначену квартиру, в звязку з чим 31.07.2018 року звернувся до суду з заявою до районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР про передачу квартири у приватну власність.
Листом відповідача № Ж-0364-В від 07.08.2018 року йому було відмовлено в приватизації, оскільки позивачем до заяви про приватизацію не було надано копію ордера про надання жилої площі.
11.07.2018 року № Ж- 3638 заступником директора департаменту з управління житлово- комунальним господарством надано відповідь про те, що у відділу обліку та розподілу житлової площі департаменту корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року .
Як вбачається з особового рахунку квартиронаймачем квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_1
Згідно довідки ПАТ „ Державний ощадний банк в особі територіального відокремленого без балансового відділення №1007/ 0265 філії Запорізьке від 24.07.2018 року ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 в додаткових приватизаційних списках значиться, житловий чек не отримував.
Відповідно до ч.1 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.
Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права субєкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду, органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир(будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п. 10 ч. 1ст. 15 ЖК Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.
Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.
При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім»ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.
Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири, та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру.
Згідно з ч.2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.
Вказаний перелік підстав для відмови в приватизації квартири, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується.
З огляду на те, що ордер на квартиру недійсним в судовому порядку не визнавався, доказів того, що ордер на квартиру не видавався суду не надано, тому сама по собі відсутність ордеру не являється підставою для відмови у приватизації житла.
Враховуючи, що позивач вселений у квартиру на законних підставах, незаконність його проживання не оспорюється, участі у приватизації не приймав, відсутність ордеру позбавляє позивача реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позивач набув право на приватизацію займаного житла відповідно до Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду».
Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобовязання районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району прийняти пакет документів і провести приватизацію квартири АДРЕСА_2 без надання ордеру на надання житлової площі не відповідають передбаченим статтею 16 ЦК України способам захисту цивільних прав та інтересів, у звязку із чим в цій частині у позові належить відмовити.
Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.
Керуючись ст. ст. 4,5,12,13,76-81,89,258,263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання права на приватизацію задовольнити частково .
Визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію без ордеру квартири АДРЕСА_5.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Воробйов