Справа № 466/8836/19
У Х В А Л А

29 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Зими І.Є.

з участю секретаря Назаркевич Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі суду , в м. Львові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову , -

в с т а н о в и в:

28.10.2019р. ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що дана квартира була приватизована нею та її чоловіком ОСОБА_2 у 1993 році. Чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, наприкінці 2018 року, скориставшись їх безпорадним станом, дочка чоловіка- ОСОБА_3 , разом із своїми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , без відома власників , шляхом підроблення документів, набули право власності на спірне житло і на даний час намагаються відчужити таке.

Таким чином, ОСОБА_1 має намір звернутися з позовом до суду про визнання недійсними довіреностей від 12.12.2018р., виданих на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які посвідчені приватним нотаріусом Цибко Т.Б., договору про визначення часток спірної квартири та договорів дарування , за якими відповідачі неправомірно набули право власності на спірне нерухоме майно. На даний час невідомі особи навідались у квартиру , де проживає заявник, з метою її огляду на предмет укладення договору купівлі-продажу. З їх слів ОСОБА_1 і дізналась про намір відповідачів відчужити спірне житло.

Продаж ОСОБА_3 вищевказаної квартири до вирішення судом спору, може значно утруднити виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог. За даних обставин на думку ОСОБА_1 , невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективне поновлення її прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Ознайомившись з поданою заявою, долученими копіями документів, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір щодо відновлення прав заявника , за захистом яких, вона має намір звернутись до суду. Відмова у задоволенні заяви що може призвести до відчуження спірної квартири по АДРЕСА_1 третім особам.

Тому суд дійшов висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. 149-153, 157, 247, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Виконання даної ухвали доручити державному виконавцеві Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання.

Заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. У разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 3 ст. 152 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом будуть скасовані.

Копії ухвали направити для відому сторонам по справі.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , прож: АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , прож: АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: І. Є. Зима