Справа № 314/1253/19
Провадження № 2-о/314/23/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 року м. Вільнянськ

Справа № 314/1253/19;

провадження № 2-о/314/23/2019;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Павлівська І.В.,

учасники справи:

-заявник ОСОБА_1;

-заінтересована особа ОСОБА_2;

-заінтересована особа Павлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Павлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області про видачу обмежувального припису,

за участю: заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи адвоката ОСОБА_4,

Стислий виклад позицій заявника.

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 із встановленням тимчасового обмеження прав останнього із покладенням на нього обовязків строком на шість місяців. В своїй заяві заявниця, посилається на те, що вона разом зі своїм сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та колишнім чоловіком ОСОБА_2 мешкають в будинку 18 по вулиці Нова в селі Павлівське Вільнянського району Запорізької області. Заявниця постійно потерпає від психологічного домашнього насильства з боку ОСОБА_2, яке полягає в погрозах застосування фізичного насильства, залякуванні, приниженні та ображанні нецензурними лайками. ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки, для чого використовує будь-які незначні приводи, особливо, коли перебуває в стані алкогольного сп'яніння, у тому числі і в нічний час. Це все також супроводжується пошкодженням домашніх речей, одягу, взуття, меблів, іншого облаштування будинку. У більшості випадків все твориться в присутності сина ОСОБА_5, хоча він вже повнолітній, але цією поведінкою кривдника завдається шкода і його психічному здоров'ю. З приводу безкінечних конфліктів заявниця неодноразово зверталася із заявами до Вільнянського ВП Пологівского ВП ГУНП в Запорізькій області та до Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури. Крім того, за заявою заявниці порушено кримінальне провадження № 0000804 від 28.08.2018 року, за ч. 1 ст. 125 КК України. Протягом квітня серпня 2018 року Вільнянським районним судом Запорізької області неодноразово розглядались питання щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, у тому числі за вчинення домашнього насильства, які закривались судом у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Незважаючи на заходи профілактичного впливу з боку дільничого, ОСОБА_2 своєї поведінки не змінює, через що спільне проживання з ним в даному будинку є нестерпним, а тому змушена звернутись до суду із заявою про встановлення обмежувального припису строком на шість місяців, яким заборонити ОСОБА_2 наближатися до ОСОБА_1, ближче ніж на 10 метрів та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3, заяву підтримали, просили суд задовольнити її в повному обсязі на тих підставах, що в ній зазначені.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, просили відмовити.

Заінтересована особа - Павлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 19.03.2019 року відкрито провадження у справі. Розяснено заінтересованим особам, право подати відзив на заяву з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Витребувано матеріали з Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області стосовно звернень ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні (а.с. 28-29).

27.03.2019 року до суду надійшли витребувані матеріали (а.с. 39-45).

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Вислухавши заявника та його представника, заінтересовану особу та його представника, свідків, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які заявник посилалася як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, надані сторонами, суд

встановив

у судовому засіданні встановлено, що заявниця разом зі своїм сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та колишнім чоловіком ОСОБА_2 мешкають в будинку 18 по вулиці Нова в селі Павлівське Вільнянського району Запорізької області. Звертаючись до суду з вимогами про видачу обмежувального припису щодо свого колишнього чоловіка, заявниця обґрунтувала заявлені вимоги тим, що останній вчиняє щодо неї психологічне насильство, яке полягає в погрозах застосування фізичного насильства, залякуванні, приниженні та ображанні нецензурними лайками.

Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.07.2014 року розірвано (а.с. 10).

Відповідно до копій довідок органу поліції від 17.09.2018 року, 16.09.2018 року, 29.06.2018 року та 16.03.2019 року за зверненнями ОСОБА_1, які містяться в матеріалах справи, в ході проведення перевірки вирішено подальшу перевірку припинити, з аналогічними зверненнями до органу поліції звертався і ОСОБА_1, які містяться в матеріалах справи та відповідно до яких в ході проведення перевірки вирішено подальшу перевірку припинити.

Відповідно до копії довідки органу поліції від 23.08.2018 року, яка міститься в матеріалах справи, проведено бесіду профілактичного характеру, в ході проведення перевірки вирішено подальшу перевірку припинити, із гр. ОСОБА_2

Відповідно до копії довідки органу поліції від 20.08.2018 року, яка міститься в матеріалах справи, складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП стосовно ОСОБА_2, в ході проведення перевірки вирішено подальшу перевірку припинити

Згідно копій постанов Вільнянського районного суду Запорізької області, які містяться в матеріалах справи, провадження у справі відносно ОСОБА_2 закриті у звязку із закінченням строків давності накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до копії постанови органу поліції від 24.12.2018 року кримінальне провадження № 0000804 від 28.08.2018 року за зверненням ОСОБА_1 закрито, оскільки заява останньої не знайшла свого обєктивного підтвердження, в даному діянні відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 24). При цьому, постановою прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури від 26.02.2019 року постанову про закриття кримінально провадження скасовано, матеріали досудового розслідування направлено до Вільнянського ВПР Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області для організації та проведення подальшого розслідування (а.с. 25). На час розгляду даної цивільної справи досудове розслідування не закінчено.

Крім того, в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що між його батьками дійсно постійно виникають сварки.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила неприязні відносини між колишнім подружжям.

До того ж, в судовому засіданні судом досліджено відео та аудіо записи, які також підтверджують неприязні стосунки між колишнім подружжям.

Оцінка аргументів учасників справи.

Доводи заявника, викладені в заяві, суд вважає не обґрунтованими з наступних підстав.

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII (Закон № 2229-VIII).

Згідно з п. п. 3, 4, 14, 15, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство-це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 даного Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, подружжя; колишнє подружжя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 даного Закону).

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до роз'яснень, наведених в пунктах 10, 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

З вищевикладеного вбачається, що звернення заявника та заінтересованої особи із заявами до органів поліції та наявність висновків органів поліції, не підтверджують факт домашнього насильства над заявницею, в більшості випадків конфлікти між колишнім подружжям мають обопільний характер, в інших випадках конфлікти виникають з приводу розподілу спільного майна (а.с. 39).

За матеріалами справи в діях ОСОБА_2 не встановлено факту застосування домашнього насильства у визначених Законом формах щодо ОСОБА_1

Відсутні підтвердження, що саме заінтересована особа вчинила домашнє насильство та є беззаперечним кривдником.

Не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і ризики, які можуть настати у разі незастосування відносно заінтересованої особи обмежувального припису.

Таким чином, враховуючи, що суду не надано належних, достатніх та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявника, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд вважає, що відсутні підстави для видачі обмежувального припису.

Судові витрати.

Судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відповідно до 350-4 ЦПК України слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 3-5, 10-13, 258-259, 263-265, 293, 294, 315-319, 350-1, 350-2, 350-4, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Павлівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

16.04.2019