22-ц/804/2923/19
265/4305/19

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
„29 жовтня 2019 року місто Маріуполь Донецької області
Єдиний унікальний номер 265/4305/19
Номер провадження 22-ц/804/2923/19
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Пономарьової О.М., Ткаченко Т.Б.
за участю секретаря: Єфремової О.В
учасники справи :
відповідач ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 05 вересня 2019 року головуючого судді Доценко С.І. із складанням повного тексту судового рішення 13 вересня 2019 року по цивільній справі про стягнення коштів витрачених на будівництво, ремонт та поліпшення будинку,-
04 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначила, що звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів витрачених на будівництво, ремонт та поліпшення будинку на загальну суму 169 037 грн. Відповідач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , як син останнього та за його заявою відкрита спадкова справа, щодо майна померлого, що підтверджується відповіддю завідуючої Володарської нотаріальної контори № 1035/14 від 05 березня 2014 року. До складу спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_3 , зокрема входить житловий будинок АДРЕСА_1 . Вона мешкала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 з 1996 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у вищевказаному будинку. За період сумісного мешкання однією родиною із спадкодавцем ОСОБА_3 нею на будівництво, ремонт та поліпшення вказаного будинку були витрачені власні кошти, з позовом про стягнення яких вона і звернулася до суду. Зазначала, що їй стало відомо, про намір відповідача зареєструвати право власності на вказаний будинок на себе, після чого самостійно або через своїх представників формально переоформити право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна шляхом його відчуження іншій особі, що істотно порушить її права та створить додаткові перешкоди для доведення і виконання заявлених нею вимог, як в ході розгляду справи так і після ухвалення судового рішення.Просила накласти арешт на нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 .
Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 05 вересня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на будинок АДРЕСА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів витрачених на будівництво, ремонт та поліпшення будинку відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення її заяви про забезпечення позову, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що заявлені нею вимоги є майновими та значними . Висновки суду, щодо не обґрунтування співмірності виду забезпечення позову, застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказаний будинок з метою не дати можливості відповідачу прийняти спадщину є необґрунтованими. Зауважує, що без вирішення питання про забезпечення позову, майбутнє виконання рішення може стати фактично неможливим, а у разі відчуження вказаного майна, до участі у справі необхідно буде долучити нових власників, що істотно ускладнить судовий процес, тому арешт вказаного майна виключить можливість його продажу або відчуження в інший спосіб.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник адвокат Завертана Т.В. підтримали доводи апеляційної скарги .
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з*явився,належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання шляхом отримання 22 жовтня 2019 року телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм №3.10-12 за № 835 та шляхом отримання судової повістки,про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 97-98,100).
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача,пояснення учасників судового розгляду,дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову,суд першої інстанції виходив з того,що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 є необґрунтованою, а заявлений спосіб забезпечення позову не співмірним заявленим позовним вимогам, обтяжливим для відповідача, тому що на меті є позбавлення відповідача права отримати право власності на майно, без обґрунтування яким чином такий спосіб може вплинути на відновлення права позивача.
Апеляційний суд погоджується з вказаними висновками суду ,які відповідають обставинам справи .
Так, судом встановлено та з виділених матеріалів справи вбачається, що у липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти витрачені нею на проведення будівельних, ремонтних робіт та інших поліпшень у будинку АДРЕСА_1 , за період з 1996 року по 17 серпня 2013 року в сумі 169 037 грн.(а.с.2-4 ).
ОСОБА_1 в межах позовних вимог про стягнення грошових коштів, витрачених на будівництво, ремонт та поліпшення будинку АДРЕСА_1 в сумі 169 037 грн. звернулась з заявою про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 (а.с.29).
Також, з наданих до позову додатків вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 вересня 2013 року встановлено факт мешкання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою : АДРЕСА_1 .(а.с.8).
Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 15 червня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя та визнання права власності на його частину задоволено частково. Визнано домоволодіння АДРЕСА_1 та автомобіль марки ВАЗ - 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 та 1/2 частку автомобіля марки ВАЗ 21011,1978 року випуску, жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 . У решті позовних вимог відмовлено (а.с.9-12).

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 12 грудня 2017 року рішення Володарського районного суду Донецької області від 15 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 , часткового правонаступника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя та визнання права власності на його частину задоволено частково. Визнано автомобіль марки ВАЗ-21011 реєстраційний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку вказаного автомобіля. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , часткового правонаступника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання домоволодіння АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частки домоволодіння відмовлено (а.с.13-16).

Відповідно до копії висновку експерта № 28 судової будівельно-технічної експертизи від 28 квітня 2015 року ринкова власність домоволодіння АДРЕСА_1 , на момент проведення експертизи, без урахування проведених будівельних робіт, визначена порівняльним підходом за період з 1996 року по 2013 рік за цінами квітня 2015 року може скласти 78 810 грн.; перелік, об`єм фактично виконаних робіт по ремонту (реконструкції), добудови, перебудови домоволодіння АДРЕСА_1 в період часу з 1996 року по 2013 рік може скласти 169 037 грн.; ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 на момент проведення експертизи з урахуванням проведених будівельних робіт з 1996 року по 2013 рік, визначена порівняльним підходом на дату оцінки може скласти 247 847 грн.(а.с.19-28).

Відповідно до відповіді з Володарської державної нотаріальної контори від 18 березня 2014 року, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Володарською державною нотаріальною конторою, заведена спадкова справа № 31/2014 року, на підставі заяви про прийняття спадщини за законом ОСОБА_2 сина померлого (а.с.30).

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача й відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1.ч.1.ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, при поданні заяви про забезпечення позову не достатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права.

Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені.

Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Проте, заява про забезпечення позову не містять в собі мотивованих підстав для обрання визначеного способу забезпечення позову, заявником не надано жодного доказу в підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Матеріали заяви про забезпечення позову та додані до неї документи не містять достатніх даних про те,що відповідач здійснює дії щодо відчудження вказаного об*єкта нерухомого майна.Крім того, запропонований позивачем вид забезпечення позову не є співмірним позовним вимогам у даній справі.

Доводи, що викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції, який дав правильну оцінку цим доводам та прийшов до правильного висновку про відсутність правової підстави для забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову, суд не порушив норми цивільного процесуального кодексу, а тому ухвала має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Володарського районного суду Донецької області від 05 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 30 жовтня 2019 року .

Судді: