Справа №2-388/05
Провадження №2-зз/521/112/19
УХВАЛА

22 жовтня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді - Мирончук Н.В,

за участю секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області Михайлова О.В., про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-388/05 за позовом ЧПКП «Легенда» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області Михайлова О.В., про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-388/05 за позовом ЧПКП «Легенда» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заяви, заявник посилалася на те, що 10 лютого 2001 року мати заявниці - ОСОБА_3 та її бабуся - ОСОБА_2 , купили у рівних частках 155/1000 частин квартири за АДРЕСА_1 .

Заявник вказує, що 17 вересня 2004 року Малиновським районним судом було накладено заборону вчиняти будь-які дії відносно 155/1000 часини домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідачем по справі була ОСОБА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

ОСОБА_1 зазначила, що борг за рішенням суду був сплачений нею 19.08.2011 року, у розмірі 5202,10 грн.

Також, заявник вказала, що її мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла і вона 03 серпня 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Михайлової О.В. з заявою про отримання спадщини та на підставі її заяви було заведено спадкову справу №1/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4 .

Однак, ОСОБА_1 , письмово нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, оскільки, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вказану частку квартири, власницею якої була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2004 року, було накладено арешт. Таким чином нотаріусом було роз`яснено заявниці право на звернення до суду за захистом своїх порушених спадкових прав.

Як вказує заявниця, 18 грудня 2010 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Вивчивши вказану заяву та докази, надані на підтвердження заявлених вимог, суд прийшов до такого.

З зазначеною заявою, заявниця вже зверталась до суду і Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року заявниці було відмовлено в задоволенні її заяви, про скасування заходів забезпечення позову та зазначено, що, всупереч положенням ст. ст. 158, 183 ЦПК України, в матеріалах поданої заяви відсутні докази на підтвердження родинних зв`язків ОСОБА_1 із відповідачем у справі - ОСОБА_2 та на підтвердження погашення заборгованості ОСОБА_2 саме перед ППКП «Легенда», як зазначає заявник, згідно рішення суду від 28 січня 2005 року.

Також, заявнику було роз`яснено судом, що необхідно відновити втрачене судове провадження, в частині винесення ухвали про забезпечення позову, шляхом накладення арешту з метою його скасування.

Однак, заявник, незважаючи на вказану Ухвалу суду повторно звернулася з заявою про скасування заходів забезпечення позову, без врахування вимог вищевказаної ухвали.

Також, Саврістовою не надано доказів родинних зв`язків із відповідачем у справі - ОСОБА_2 .

Крім того, з наданої квитанції, вбачається, що 19.08.2011 року ОСОБА_2 було сплачено на користь КП "Теплоснабжение г.Одессы" 5202,10 грн. (а.с. 19), але доказів, про погашення заборгованості за рішенням суду на користь ППКП «Легенда», до заяви не надано.

Також, на виконання ухвали суду, заявниця не зверталась до суду щодо відновлення втраченого судового провадження.

Крім того, в доповнення до викладеного, суд зазначає, що, відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядав справу, за вмотивованим клопотанням учасника справи, згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України.

Зазначене узгоджується із п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, за якою заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Судом також встановлено, що впровадженні Малиновського районного суду м.Одеси в 2005 році знаходилась справа № 2-388/05.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 січня 2005 року по вказаній цивільній справі за позовом ППКП «Легенда» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено вимоги поивача та стягнуто на користь ППКП «Легенда» з ОСОБА_2 заборгованість по оплаті житлового приміщення та комунальних послуг 155/2000 частин квартири 1 будинку 48 за період з січня 2001 року по липень 2004 року, в сумі 1260,58 грн.

Отже, сторонами по вказаній справі були ППКП «Легенда» та гр. ОСОБА_2 .

Як вказує заявниця, по вказаній справі було накладено арешт на майно.

Проте, заявниця гр. ОСОБА_1 а учасником зазначеної справи не була.

Статтею 158 ЦПК України зазначено підстави скасування заходів забезпечення позову.

Так, у відповідності до частини першої вказаної статті, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Виходячи із системного аналізу статей 156-158 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані або змінені за заявою сторін по справі та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, у встановленому законом порядку.

Оскарження заяви про забезпечення позову іншими особами, які не беруть участь у розгляді справи, діючим ЦПК України не передбачено.

Проте, діючим законодавством передбачений інший порядок захисту прав фізичних та юридичних осіб, на майно яких було накладено арешт по справі, у якій вони не приймали участі як сторона, а саме шляхом звернення до суду з самостійним позовом про звільнення майна з під арешту.

Такий же порядок передбачений і для звільнення заставленого майна з-під арешту.

Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 3.06.2016 року, за якою заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору.

Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (в порядку Закону України «Про виконавче провадження»).

У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Як вбачається з поданої заяви, ОСОБА_1 а, не будучи стороною по справі чи третьою особою, яка заявляла самостійні вимоги щодо предмета спору фактично просить суд скасувати заходи забезпечення позову, в порядку ст. 158 ЦПК України, а не в загальному позовному провадженні, як того вимагає вищезазначений закон в таких випадках.

Вказані обставини виключають розгляд судом в межах даної цивільної справи в порядку ст. 158 ЦПК України, заяви ОСОБА_1 и.

Керуючись ст.ст. 158, 260, 261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Приватний нотаріус Одеського нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області Михайлова О.В., про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 2-388/05 за позовом ЧПКП «Легенда» до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у порядку та строки, передбачені ст.158, 353, 354 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук

22.10.19