Постанова

Іменем України

16 квітня 2019 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/6178/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Стрижеуса А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2,

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва

в складі судді Макаренко І.О.

від 20 лютого 2019 року

про передачу справи за підсудністю до іншого суду

у справі №761/47445/17 Шевченківського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року справу передано на розгляд іншому суду з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач, діючи через свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про передачу справи за підсудністю до іншого суду.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що суд дійшов помилкового висновку про передачу справу на розгляд Малиновського районного суду м. Одеси. Судом не враховано, що відповідачка фактично проживає у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1, за якою отримує поштову кореспонденцію, направлену судом, а також зазначає дану адресу в документах, адресованих суду.

Судом також не враховано положення ч. 9 ст. 28 ЦПК України, у зв'язку з чим не взято до уваги, що відповідно до місцезнаходження майна відповідача у м. Києві, роду занять та займаних посад, останній фактично знаходиться у м. Києві.

Вказував, що судом не враховано і положення ч. 8 ст. 28 ЦПК України, якою передбачено, що позови, які виникають із договорів можуть пред'являтися за місцем виконання таких договорів. Вважав, що кошти, які надані відповідачу за договором позики повинні були бути повернуті останнім у тому ж самому місці, де вони були отримані, у м. Києві.

Крім того, як на підставу скасування ухвали суду вказував на те, що відповідач не оскаржував ухвалу суду про відкриття провадження у справі, у зв'язку з чим у суду були відсутні підстави для передачі справи за територіальною підсудністю до іншого суду.

За вказаних обставин просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20.02.2019.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи до іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року дану справу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси для розгляду за правилами територіальної підсудності.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2, що відноситься до території Малиновського районного суду м. Одеси.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За приписами частини 6 статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб'єктом підприємницької, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом надіслано запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачки (а.с. 76, 77, 104).

У відповідності до вимог частини 10 статті 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

23.04.2018 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 88-89).

З матеріалів справи також вбачається, що в подальшому адвокат Лисяний О.А., діючи в інтересах відповідачки, звернувся до суду з клопотанням про передачу справи за підсудністю до іншого суду. Вказував, що відповідачка у встановленому законом порядку зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, а тому справа має розглядатися Малиновським районним судом м. Одеси (а.с. 107). На підтвердження вказаних в клопотанні обставин адвокатом відповідачки ОСОБА_4 долучено копію паспорта ОСОБА_3

З копії паспорта ОСОБА_3 вбачається, що остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 156). Копія паспорта завірена адвокатом відповідачки ОСОБА_4

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулює Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов'язковий спосіб посвідчення копій документів.

Отже, в силу Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат несе відповідальність за посвідчену копію паспорта відповідачки щодо зареєстрованого місця проживання останньої.

Колегія суддів не приймає до уваги довідку Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, в якій зазначено, що ОСОБА_3 зареєстрованою по м. Одесі та Одеській області не значилась та не значиться, оскільки такі відомості спростовуються матеріалами справи. Так, з копії паспорта відповідачки вбачається, що остання зареєстрована у м. Одеса з 05.03.2007, тобто ще до укладення договорів позики та на момент звернення позивача до суду з даним позовом.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про те, що справа належить до територіальної (юрисдикції) підсудності іншого суду.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної (юрисдикції) підсудності іншого суду (п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позов пред'явлено у відповідності до вимог ч. 9 ст. 28 ЦПК України.

Так, положеннями частини 9 статті 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Однак, як вбачається з позовної заяви, позивачем подано позов за фактичним відомим місцем проживання відповідачки, а не останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, тоді як положеннями ч. 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позов пред'являється за зареєстрованим місцем проживання.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги, що судом не враховано положення ч. 8 ст. 28 ЦПК України, якою передбачено, що позови, які виникають із договорів можуть пред'являтися за місцем виконання таких договорів, оскільки договори позики, за якими позивач просить стягнути борг не містять умов щодо їх виконання (повернення позикодавцем коштів) у м. Києві.

Посилання в апеляційні скарзі на те, що відповідачем не оскаржено ухвалу про відкриття провадження у справі не можуть бути підставою для скасування ухвали суду про передачу справи за підсудністю.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2019 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

А.М. Стрижеус