Справа № 558/436/19
номер провадження 2/558/110/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року Демидівський районний суд

Рівненської області

в складі:

одноособово суддя Олексюк А.О.,

секретар судових засідань Савкова Г.М.,

з участю відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення боргу згідно кредитного договору № б/н від 10.10.2016 року в розмірі 28744,36 грн. та стягнення судових витрат по справі.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) б/н від 10.10.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4231,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами, Тарифами», які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11 умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта у вигляді невиконаних зобов`язань перед банком.

Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 17.06.2019 року має заборгованість 28744,36 грн., яка складається з наступного:

-4231,34 грн. - тіло кредиту;

-1498,94 грн. - відсотки за користування кредитом;

-5077,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією,

-17936,58 грн.- штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Оскільки позичальник заборгованість не сплатила, то позивач просить суд стягнути заборгованість по кредиту, а також судові витрати по справі.

Позивач також звернувся до суду з клопотанням про розгляд даної справи в порядку спрощеного провадження, так як дана справа є малозначимою, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб /а.с.5/.

Крім того, позивач звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача. Також вказав, що позовні вимоги, викладені у позовній заяві підтримав повністю, просить їх задовільнити у повному обсязі. /а.с.6/.

Разом з тим, позивача було викликано в судове засідання на розгляд даної справи, оскільки було постановлено ухвалу про розгляд в порядку спрощеного провадження справи з викликом сторін. Однак представник позивача в судове засідання не з`явився.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково. Відзиву на позов не подала. В суді під час розгляду справи пояснила, що дійсно підписувала заяву в Приват Банку про відкриття карткового рахунку. Не маючи змоги платити у неї виникла заборгованість по кредиту. Просить зменшити суму боргу.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом вирішено справу в межах заявлених позивачем позовних вимог.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи в суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що анкета-заява відповідача ОСОБА_1 (а.с.8), Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (а.с.9), Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 10-33), а також Тарифи банку складають кредитний договір між сторонами, що відповідає положенням ст. 634 ЦК України.

Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) б/н від 10.10.2016 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4231,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з "1" по "25" число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Своїм підписом відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком кредитний договір /а.с.9-10/.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з «Умовами та правилами, Тарифами», які викладені на банківському сайті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Згідно розрахунку позивача (а.с.7) станом на 17 червня 2019 року заборгованість відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 10 жовтня 2016 року становить 28744,36 гривень та складається з: 4231,34 грн. тіла кредиту; 1498,94 грн. - відсотків за користування кредитом; 5077,50 грн.- заборгованості за пенею та комісією та 17936,58 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди.

Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідачка ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у встановлені кредитним договором № б/н від 10.10.2016 року строки не виконала. Дані обставини визнала відповідачка під час розгляду справи в суді.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 10 жовтня 2016 року 4231,34 гривень заборгованості за кредитом та 1498,94 гривень заборгованості за відсотками, а тому в цій частині позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення чи зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

При вирішенні спору в частині позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею, комісією та штрафу, суд дійшов наступного висновку.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору.

У той самий час згідно умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вище викладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про неможливість одночасного стягнення з боржника заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5077,50 грн. та штрафів (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди) в розмірі 17936,58 грн., та рахує за необхідне задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитом, процентах, пенею та комісією. При задоволенні позову в частині стягнення пені, комісії, а не штрафу суд прийняв таке рішення, виходячи з того, що розмір штрафу значно перевищує розмір тіла кредиту та нарахованих відсотків, а також враховано те, що відповідачка на утриманні має двоє неповнолітніх дітей.

У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 526, 527, 530, 599, 634, 1054 Цивільного кодексу України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених витрат. Позивачем по справі сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., що підвтерджується платіжним дорученням. У зв"язку з тим, що позов підлягає задоволенню частково, суд рахує за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених вимог сплачену ним суму судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 61 Конституції України, ст. ст. 526, 549, 610, 611 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місце знаходження: м.Київ, вул.Грушевського, буд.1 Д, 01001, , рахунок № НОМЕР_2 для погашення заборгованості та судових витрат МФО № 305299) заборгованість за кредитним довогором № б/н від 10.10.2016 року у розмірі 10807 (десять тисяч вісімсот сім) гривень 78 копійок та 722 (сімсот двадцять дві) гривні 29 копійок сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2019 року.

Суддя А.О.Олексюк