Справа № 720/1317/19
Провадження № 2/720/650/19
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 липня 2019 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про скасування розпорядження Новоселицької райдержадміністрації Чернівецької області від 09 червня 2019 року про виїзд дитини за кордон,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування розпорядження Новоселицької райдержадміністрації Чернівецької області від 09 червня 2019 року про виїзд дитини за кордон.

Ухвалою судді Новоселицького районного суду від 24 червня 2019 року позовна заява була залишена без руху, оскільки в порушення вимог ст. 175 ЦПК України:

- позивач в позовній заяві не зазначив сторони позову, повне найменування третьої сторони ОСОБА_2 , її місцезнаходження або місце проживання чи перебування), поштовий індекс, тощо;

- позивач просить скасувати рішення Новоселицької державної адміністрації від 09 червня 2019 року, в той же час в позовній заяві він посилається на незаконність розпорядження від 07 червня 2019 року, тим самим позивач не виклав обставини, якими він обґрунтовує незаконність рішення від 09 червня 2019 року;

- до позову не додано копії позовної заяви та всіх додатків для третьої особи ОСОБА_2 ;

Позивачу було надано можливість в термін до десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху виправити вказані недоліки.

З наявного у справі поштового повідомлення вбачається, що представником позивача ухвала про залишення позову без руху отримана 04 липня 2019 року.

09 липня 2019 року позивач подав до суду заяву з доданим до неї позову, проте не усунув вказані порушення.

Тому, згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України таку позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Слід зазначити, що у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У даній справі, позивач після усунення виявлених судом недоліків не обмежений у повторному зверненні до суду із позовом про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, а тому обмеження у доступі до суду носить неперманентний характер і не зводить нанівець право позивача щодо звернення до суду із позовом, оформленому у передбаченому чинним законодавством порядку.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про скасування розпорядження Новоселицької райдержадміністрації Чернівецької області від 09 червня 2019 року про виїзд дитини за кордон, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що після усунення вказаних порушень, він не позбавлений можливості щодо повторного звернення до суду із позовом про захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: