Справа № 184/2234/19
Номер провадження 2/184/668/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаш В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Поліщук О.А.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача Покровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третьої особи: Покровської міської державної нотаріальної контори «про звільнення майна з-під арешту», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про звільнення з-під арешту майна, накладеного на підставі ухвали Орджонікідзевського міського суду від 29.05.2006р. та зареєстрований за реєстраційними номерами №3292063 та №3292107.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Покровський МВ ДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їхньою відсутності.

Представник третьої особи Покровської міської державної нотаріальної контори - Ю.М.Полянський в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 02.06.2006 року реєстратором - Покровською міською державною нотаріальною конторою до Державного реєстру речових прав внесено записи про обтяження за реєстраційними номерами 3292063 та 3292107, відповідно до яких накладено арешт на все майно, належне ОСОБА_1 .

Вказані записи було внесено на підставі Ухвали Орджонікідзевського міського суду від 29 травня 2006 року, виконання якої було покладено на начальника державної виконавчої служби м. Орджонікідзе (на теперішній час внаслідок реорганізації - Покровський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області).

29.08.2019 року позивач звернувся до Покровського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про зняття арешту, проте отримав відповідь, що виконавче провадження знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Арешт на належне позивачу майно було накладено у зв`язку з розглядом Орджонікідзевським міським судом цивільної справи №2-603/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Після ухвалення судом рішення по даній справі, відповідний виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 шкоди в сумі 500,00 грн. було пред`явлено стягувачем ОСОБА_2 до органу примусового виконання. За інформацією Покровського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 02.09.2019 року №13.22-72/8065, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження виконання виконавчого листа №2-603/06, виданого 27.08.2006 року Орджонікідзевським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоди в сумі 500,00 грн. 02.04.2008 року вказане виконавче провадження закінчено на підставі п. 8. ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на той час) - у зв`язку з повною сплатою ОСОБА_4 заборгованості за виконавчим документом на користь ОСОБА_2 .

Отже, на теперішній час зобов`язання позивача за рішенням суду виконані в повному обсязі і необхідність в існуванні обтяжень належного йому майна відсутня.

03.10.2019 року позивач звернувся до Покровської міської державної нотаріальної контори з питання зняття арешту, однак відповіддю від 17.10.2019 року №593/01-16 йому було відмовлено та роз`яснено про необхідність звернення до суду з цього питання.

Згідно з ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна може бути знятий тільки за рішенням суду. Тому позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Вичерпний перелік підстав для зняття арешту безпосередньо державним виконавцем встановлений частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: - отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; - надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; - отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; - наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;- відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; - отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; - погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; - отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вчинення будь-яких дій безпосередньо державним виконавцем по завершеним виконавчим провадженням законодавством не передбачено.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1 статті 19 ЦПК України).

Приписами ст.321 ЦК України унормовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.319 даного нормативно-правового акту, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як встановлено в судовому засіданні, виконавче провадження №5-339/08 завершено на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Таким чином, по даному виконавчому провадженні судове рішення виконано повністю, а тому наявність накладеного арешту на майно боржника, як гарантії виконання судового рішення є безпідставним та порушує право власності особи на належне йому майно.

Враховуючи наявність накладеного арешту на нерухоме майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту їх права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги є заснованими на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Тому суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

З огляду на наведене, як свідчать матеріали справи, строк дії ухвали суду про забезпечення позову станом на час розгляду даної справи в суді закінчився в силу закону, проте порушене право позивача продовжує існувати.

Керуючись ст.ст.11, 13, 81, 76-81, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача Покровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третьої особи: Покровської міської державної нотаріальної контори «про звільнення майна з-під арешту» - задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, який накладений в межах виконавчого провадження №5-339/08 на підставі ухвали Орджонікідзевського міського суду від 29.05.2006 року та зареєстрований за реєстраційними номерами №3292063 та №3292107.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 05.11.2019р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш