ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 626/927/19

Провадження № 22-ц/818/4703/19

30 жовтня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Сащенко І.С., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Центр Фінансових Рішень"

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 на заочне рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року у складі судді Рибальченко І.Г. по справі № 626/927/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Центр Фінансових Рішень" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Центр Фінансових Рішень" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначає, що 20 січня 2017 року між Товариством та ОСОБА_1 підписано заяву на отримання кредиту № , згідно з умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 28100 грн. на строк 36 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом.

В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на 13 березня 2019 року заборгованість ОСОБА_1 становить 56 698,95 грн. та складається з: заборгованості за тілом кредиту 23 881,85 грн.; заборгованості за річними відсотками 4740,57 грн.; заборгованості за щомісячними відсотками 16 743,79 грн.; заборгованості за штрафними санкціями/пенею 11 332,74 грн.

Просить стягнути заборгованість за кредитним договором № від 20 січня 2017 року у сумі 56698,95 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року позовні вимоги ТОВ «ФК «ЦФР» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЦФР» заборгованість за кредитним договором № від 20 січня 2017 року у розмірі 56698 грн. 95 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн.

Рішення мотивовано тим, що відповідачем належним чином не виконано умови кредитного договору, а тому заборгованість підлягає стягненню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивачем не надано доказів укладання кредитного договору, а також наявності заборгованості за цим договором.

Він не отримував кошти, не укладав кредитний договір, не доручав здійснювати від власного імені будь-які оплати.

Він мав намір укласти кредитний договір, надавав позивачу «заяву на отримання», проте, відмовився від отримання кредитних коштів та не надавав згоди («заяву про приєднання») на укладення договору.

Форма заяви № від 20 січня 2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК`ЦФР» сформовано відповідно вимог форми протоколу №174, яка припинила дію з 14 травня 2015 року, замість чинної форми затвердженої. Ця заява є недійсною у зв`язку із припиненням її дії, а приєднання до кредитного договору не створює наслідків укладання договору.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЦФР» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заяву про приєднання між ТОВ «ФК» «ЦФР» та відповідачем підписано не було, але заяву № НОМЕР_1 про отримання кредиту ОСОБА_1 підписав 20 січня 2017 року. Дана заява про отримання кредиту відповідає вимогам п.1.3. про приєднання до вище вказаних Умов №177, а тому кредитний договір був укладений шляхом приєднання через заяву про отримання кредиту позичальником.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 20 січня 2017 року між ТОВ "Фінансова компанія "Центр Фінансових Рішень" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 28100,00 грн. строком на 36 місяців.

Станом на 13 березня 2019 року ОСОБА_1 нарахована заборгованість за кредитним договором у сумі 56698,95 грн., з яких: 23881,85 грн. заборгованість за тілом кредиту,

4740,57 грн.- заборгованість за річними процентами, 16743,79 грн.- заборгованість за щомісячними процентами, 11332,74 грн.-заборгованість за штрафом/пенею.

Стягуючи з відповідача кошти суд першої інстанції виходив з тих обставин, що відповідачем умови договору належним чином виконано не було, кошти не повернуто, тому заборгованість підлягає стягненню.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання, як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 зазначає, що кредитний договір ним укладено не було та кошти за цим договором він не отримував.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем підписано заяву № від 20 січня 2017 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», саме в цій заяві, підписаній відповідачем, містяться умови надання кредиту; а саме: суму, дату надання, строк повернення, відсоткову ставку. До позовної заяви додано графік платежів, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис, в якій чітко зазначена сума щомісячних платежів, річних відсотків, щомісячних процентів та інше (а.с.7).

Згідно копії довідки про графік руху коштів по кредиту № від 20 січня 2017 року вбачається, що згідно заяви клієнта 20 січня 2017 року видано кредит у сумі 28100 грн. В рахунок погашення заборгованості відповідачем сплачено 13 лютого 2017 року та 13 березня 2017 року- по 1800 грн., 11 квітня 2017 року 1828 грн. 06 коп., 11 травня 2017 року та 12 червня 2017 року по 1800 грн., 12 липня 2017 року- 1780 грн.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано доказів спростування отримання кредитних коштів та укладання відповідного договору.

ОСОБА_1 впродовж півроку здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості на загальну суму 10808 грн. 06 коп., що свідчить про визнання ним наявності кредитних зобов`язань перед позивачем.

Посилання ОСОБА_1 щодо недійсності заяви у зв`язку з припиненням дії протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ФК «ЦФР», якою затверджена відповідна форма заяви на отримання кредиту не є беззаперечною підставою для відмови у позові.

Заява, підписана відповідачем, містить усі необхідні та істотні умови кредитного договору. Аналогічні положення наявні й у новій формі заяви, затвердженої протоколом загальних зборів від 30 березня 2015 року, на яку посилається відповідач в обґрунтування своїх заперечень.

За таких обставин заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню.

Між тим, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу).

З розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань ОСОБА_1 з 15 вересня 2017 року по 13 березня 2019 року нараховано штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 11332 грн. 74 коп.

З позовом ТОВ «ФК «ЦФР» звернувся у квітні 2019 року, а тому стягненню підлягає пеня у межах річного строку, а саме 7475 грн. 80 коп. з квітня 2018 року по квітень 2019 року.

За таких обставин рішення підлягає зміні зі зменшенням загальної суми стягнення з 56698 грн. 95 коп. до 52842 грн. 01 коп.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 травня 2019 року змінити.

Зменшити розмір заборгованості, стягнутої з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Центр Фінансових Рішень»(ЄДРПОУ 35725063, юридична адреса: 03150, місто Київ, вулия Велика Васильківська будинок № 72, поверх 9, офіс №4) з 56698 грн. 95 коп. до 52842 грн. 01 коп.( п`ятдесят дві тисячі вісімсот сорок дві гривні одна копійка) та судового збору з 1921 грн. до 1594, 31 грн. з урахуванням компенсації стягненого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.С. Сащенко

О.Ю. Тичкова