Справа № 464/5759/19
пр.№ 2-о/464/154/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання - Кравс С.В.,

за участі: заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила суд видати обмежувальний припис та визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , заборонивши йому строком на шість місяців наближатись на відстань 200 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та до місця навчання дитини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити наближатись на відстань 5 метрів ОСОБА_2 до місця перебування ОСОБА_1 у громадських місцях. Заяву мотивувала тим, що 15.10.2016 уклала з ОСОБА_2 шлюб, в якому народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 З жовтня 2016 року до червня 2019 року проживала за вищевказаною адресою з ОСОБА_2 , проте, під час спільного проживання останній періодично застосовував до неї насильство, завдавав тілесних ушкоджень. З приводу таких дій зверталася до відділу поліції, внаслідок чого ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності. Незважаючи на окреме проживання з чоловіком, останній не залишає її у спокої та наносить тілесні ушкодження.

У судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали з підстав, що викладені у такій. Додатково вказали, що побиття та психологічне насильство відбувалися за місцем проживання заявниці, а також за місцем проживання ОСОБА_2 , куди ОСОБА_1 приходить забирати дитину після побачення з батьком. Також зазначили, що у громадських місцях ОСОБА_2 фізичне насильство до дружини не застосовував, проте неодноразово погрожував. Також ОСОБА_1 вказала, що її дочка від попереднього шлюбу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у школі на АДРЕСА_2 та заявниця щоденно забирає дочку зі школи. ОСОБА_2 періодично приходить до цієї школи, де також висловлює погрози на адресу дружини. Просили суд заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви, що відповідно до ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 жовтня 2016 року, зареєстрували такий у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3158. В шлюбі народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як видно з копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.05.2008, ОСОБА_5 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 виданого Сихівським РВ у м. Львові ГУ ДМС України у Львівській області 23.08.2016, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заявник ОСОБА_1 покликалася на те, що її чоловік ОСОБА_2 заподіював їй тілесні ушкодження, що підтверджується листом Сихівського відділу поліції ГУНП у Львівській області та постановами суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а також випискою з медичної карти стаціонарного хворого про наявність у заявника тілесних ушкоджень.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Як видно з наданих суду матеріалів, заявник ОСОБА_1 з приводу протиправних дій ОСОБА_2 відносно неї, неодноразово зверталася до Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

У листі Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області від 19.08.2019, зазначено, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який скеровано для розгляду.

Постановами Сихівського районного суду м. Львова від 12.08.2019 та 20.08.2019 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено відповідні стягнення.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 о 17.00 год, 26.07.2019 о 09.00 год за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме, під час конфлікту із дружиною ОСОБА_1 висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Таким чином, ОСОБА_1 є постраждалою особою від дій ОСОБА_2 , які мають ознаки домашнього насильства, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 4 вказаної статті обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи зібрані у справі докази, в ході судового розгляду доводи заявника знайшли своє підтвердження, а тому, з метою запобігання та протидії психологічному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи ОСОБА_2 відносно дружини, заявниці ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку про необхідність видачі стосовно ОСОБА_2 обмежувального припису з визначенням заходу тимчасового обмеження його прав, передбаченого пунктом 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Разом з тим, достатніх підстав для заборони ОСОБА_2 наближатись до місця перебування заявниці на відстань 5 м в громадських місцях не встановлено, оскільки така вимога є недостатньо конкретизованою та може призвести до порушення прав ОСОБА_2 щодо перебування у громадських місцях.

Також судом не встановлено підстав для заборони ОСОБА_2 наближатись до місця навчання дитини ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки заявницею не надано належних доказів навчання дитини у навчальному закладі за вказаною адресою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та видачу обмежувального припису, яким необхідно визначити строком на шість місяців заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , а саме, заборонити наближатись на відстань 200 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та керуючись статями 10, 81, 141, 223, 263-265, 350-1 - 350-8, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_3 ), а саме:

-заборонити ОСОБА_2 строком на 6 (шість) місяців наближатись на відстань 200 (двісті) метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення направити до Сихівського ВП ГУНП у Львівській області для взяття ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Дулебко Н.І.