Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1668/18
Провадження № 2/542/88/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року смт ОСОБА_1

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Рибка Ю.О.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

10.12.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_5 та просить розірвати шлюб, зареєстрований 09.09.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 68. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище - ОСОБА_5. Вирішити питання судових витрат.

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб та сімю, відповідач ображав її, безпричинно вчиняв сварки. Сімя розпалась остаточно та її відновлення є неможливим.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримувала, пояснивши, що шлюбні відносини між ними припиненні з лютого 2016 року та з того часу вони не проживають разом. У відповідача є інша жінка, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим. Примирення між ними також неможливо.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримував позовні вимоги, просив позов задовольнити, пояснивши, що примирення між сторонами є неможливим. Причиною розірвання шлюбу є втрата любові та поваги один до одного. У відповідача є інша жінка. Сторони припинили шлюбні відносини та разом не проживають з 2016 року.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення (а.с.36).

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 При цьому пояснила, що зі слів відповідача, остаточно шлюбні відносини між сторонами припиненні в грудні 2018 року та з того часу вони разом не проживають. Причиною же розірвання шлюбу є подружня зрада позивачки.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09.09.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 68 (а.с.4).

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Подружні стосунки між сторонами припинені, відновлювати їх сторони не бажають.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а саме: є втрата любові та поваги один до одного, різні погляди на фінансово-матеріальні потреби сімї та сімейні цінності.

Також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, не спілкуються, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, інтресам їхньої дитини, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Згідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом було запропоновано надання сторонам строку на примирення, від чого сторони відмовились.

Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач скористалась правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку ст.113 Сімейного Кодексу України, тому суд залишає шлюбне прізвище позивача ОСОБА_6.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України, відповідно до вимог якої, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Позивачем на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу було надано: дві угоди укладених з адвокатом від 07.12.2018 року та 10.12.2018 року; опис обсягу виконаних робіт та наданих послуг, виконаних адвокатом, згідно з якими вартість правової допомоги становить 5000 грн. Факт оплати вказаної суми підтверджується квитанцією №123 від 10.10.2018 року на суму 5000 грн (а.с.8).

При цьому, згідно опис обсягу виконаних робіт та наданих послуг, виконаних адвокатом, вбачається, що ним були надані наступні послуги:

1.Вивчення документів, наданих позивачкою 30 хвилин;

2.Пошук та вивчення законодавчих та нормативно-правових актів, якими врегульовані спірні відносини, судової практики 2 години;

3.Надання консультацій, копіювання документів 1 година;

4. Складення позовної заяви 2 години;

5.Участь у судових засіданнях 4 години.

Як вбачається з матеріалів справи представник позивача адвокат ОСОБА_3 здійснював свої обов'язки визначені угодою від 10.12.2018 року, готував та направляв процесуальні документи, особисто приймав участь в 2 судових засіданнях. Оскільки вказані дії можуть розглядатись як відповідні процесуальні дії сторони, зважаючи на час, необхідний для їх фактичного здійснення, відповідно до опису, відсутність клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 3590 грн. 40 коп., виходячи з того, що адвокат фактично приймав участь в 2 судових засіданнях, а не 4, як зазначено в опису виконаних робіт (5000 грн (704,8 грн. х2)), де 704,80 грн. це вартість роботи адвоката за годину.

Судовий же збір в розмірі 704,80 грн., сплата якого підтверджується квитанцією, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. 110, 112, 113 СК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище Решетник) ОСОБА_7, зареєстрований між ними 09.09.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 68 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки ОСОБА_2 залишити без змін ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3590 (три тисячі п'ятсот дев'яносто) грн. 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: буд.16, вул.Берегова, с.Зачепилівка, Новосанжарського району Полтавської області;

Представник позивача: ОСОБА_3, робоча адреса адвоката: вул.Небесної Сотні, 6, офіс 17, м.Полтава;

Відповідач: ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

Представник відповідача: ОСОБА_4, робоча адреса адвоката: вул.Незалежності, 34/7, смт Нові Санжари Полтавської області.

Повний текст рішення складений 15 квітня 2019 року.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_8