Справа № 442/6515/18 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/811/748/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м.Львів

Справа №442/6515/18

Провадження № 22ц/811/748/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухвалене у м. Дрогобичі 28 грудня 2018 року (суддя Павлів З.С.)

у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

встановив:

28 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову посилається на те, щоперебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У 2000 році у них народився син, який повністю перебуває на її утриманні і проживає з нею. Вказує, що з 2008 року вона (позивач) є пенсіонером, інших доходів не має. Відповідач проживає за кордоном (в Іспанії). У вересні 2007 року у сина загострилась бронхіальна астма, якою син вінхворів з 2005 року, що потребувало значних коштів на лікування. Вона вимушена була перестати займатись підприємницькою діяльністю та доглядати сина, який, згідно висновків лікарів, потребував постійного її догляду. Зазначає, що відповідач необхідних коштів на лікування сина не надавав. Стверджує, що рішеннями судів відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на сина до досягнення ним повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_3 досягнув повноліття. На даний час син навчається в Сілезькому університеті в Республіці Польща (м.Катовіце). Вказує, що син потребуває матеріальної допомоги до отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Крім цього, син хворіє бронхіальною астмою. Вважає, що мінімальний розмір аліментів, який повинні забезпечити мати і батько, не може бути меншим за 1826 злотих. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки проживає в Іспанії. Вважає, що він зобов`язаний дотримуватись принципу рівності у вихованні та утриманні дитини і зобов`язаний сплачувати аліменти. Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1921 грн. щомісячно, починаючи з 7 вересня 2018 і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить задоволити її апеляційну скаргу та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі, еквівалентному 1 000 злотих, з 7 вересня 2018 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку. Посилається на доводи позовної заяви. Зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Син потребує матеріальної допомоги, бо і далі хворіє астмою і не має жодних своїх джерел доходу. Вказує, що відповідач не має проблем зі здоров`ям та фінансових проблем; нікого не утримує; у нього є рухоме та нерухоме майно, він володіє трьома автомобілями, має нерухомість в Іспанії вартістю 99 000 євро. Стверджує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наступного.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 є студентом відділу математики, фізики і хімії Сілезького Університету Республіки Польща. Плановий термін закінчення навчання 30 вересня 2021 року.

З матеріалів справи, а саме з довідки про зарахування іноземця на навчання Сілезького університету в Катовіцах від 24 липня 2018 року вбачається, що навчання безкоштовне, без надання стипендії. Університет пропонує платне проживання в гуртожитках, витрати за проживання покладаються на студента.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно із ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Підставами для стягнення аліментів після досягнення дитиною повнолітня є: продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі; змога батьків у наданні такої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд призначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Згідно із п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Батьки повинні робити все можливе для утримання своїх дітей, оскільки повнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання у ВУЗі як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення , а саме: для працездатних осіб з 1 грудня 2018 року прожитковий мінімум становить 1921 грн.

При визначенні розміру аліментів суд врахував матеріальне становище позивача, яка надає матеріальну допомогу синові, однак не може повноцінно утримувати його, оскільки несе інші витрати пов`язані з його фізичним, духовним та моральним розвитком; матеріальне становище відповідача, який проживає за кордоном (проживання за кордоном допускає наявність в особи доходу для покриття витрат на проживання, утримання майна, страхових виплат (медичне страхування) тощо), стан його здоров`я, зокрема те, що суду не надано доказів того, що стан його здоров`я не дозволяє працювати та отримувати дохід, а також того, що сторонами не надано доказів на підтвердження реального доходу відповідача.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку , враховуючи рівність в обов`язку батька та матері в утриманні дітей, присудити аліменти в розмірі 1921 грн., що в даному випадку є необхідним та достатнім.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2019 року.

Головуючий

Судді