ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/419/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2019 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Говорухи В.О., за участі секретаря судового засідання Неймак М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

11.03.2019 до суду звернувся представник АТ КБ ''Приватбанк'' з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 09.08.2006 в розмірі 127958,80 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.08.2006, відповідач отримала кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення зазначених вимог відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Станом на 31.01.2019 відповідач має заборгованість у розмірі 127958,80 грн. яка складається з наступного: 6497,11 грн. заборгованість за кредитом; 120361,69 грн. заборгованість по процентам; 1100,00грн. заборгованість за пенею та комісією з 07.09.2006 по 30.12.2018.

Позивач просить стягнути із відповідача зазначену суму заборгованості і судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 18.04.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Представником позивача Гаренко Н.В. подано до суду клопотання про слухання справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Малюк О.П. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності та відповідача, підтримують викладену правову позицію у відзиві на позов, просять суд у задоволенні позовних вимог банку відмовити у повному обсязі.

У поданому відзиві від 27.08.2019 представник відповідача Малюк ОСОБА_2 .П. зазначила, що заявлений позов подано з порушенням строків позовної давності, незаконно було нараховано проценти, пеню та комісію, також незаконно була змінена процентна ставка за користування кредитом, оскільки відповідач не була повідомлена про це Банком, просить суд при вирішенні справи застосувати строк позовної давності та відмовити у позові.

12.09.2019 представник позивача Гаренко Н.В. у відповіді на відзив посилалася, що банком надано виписку по картковому рахунку та розрахунок заборгованості , які є належними та допустимими доказами; нарахування відсотків, було правомірним, оскільки відповідачу було направлено повідомлення про підвищення процентної ставки; пеня нараховувалась згідно Умов кредитного договору; строк дії договору не закінчився, оскільки строк дії картки діяв до 05.2016 року, а позивач звернувся до суду з позовом 06.03.2019, тобто до спливу строку позовної давності. Просила суд задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у відповідності до укладеного договору б/н від 09.08.2006, відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, на її ім`я було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідач взяла на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує, що підтверджується обчисленим позивачем розрахунком заборгованості, загальний розмір якої станом на 31.01.2019 становить 127958,80 грн., з них: 6497,11 грн. заборгованість за кредитом; 120361,69 грн. заборгованість по процентам; 1100,00грн. заборгованість за пенею та комісією з 07.09.2006 по 30.12.2018.

Відповідно ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Крім того, відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Як зазначено в правових позиціях Верховного Суду України, які викладені в постановах від 19.03.2014 р. у справі № 6-14цс14, від 18.06.2014 року у справі № 6-61цс14, від 1.10.2014 року у справі № 134 цс14, за договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, тобто зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

У ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України зазначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг строк дії договору встановлено 12 місяців, а якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про його закінчення, дія договору автоматично продовжується на такий же строк, тобто ще на 12 місяців.

При цьому, заявою, яка є невід`ємною частиною укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 кредитного договору, встановлено, що строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної картки.

Відповідно до п п.3.1.1, 5.4 розд. ІІ Умов строк дії картки вказано на лицевій стороні (місяць і рік), і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Таким чином, кінцевий термін виконання кредитного зобов`язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки визначений в 1(один) рік.

Аналізуючи умови договору та вищезазначену правову позицію Верховного суду України, суд приходить висновку, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

З розрахунку вбачається, що відповідач не виконує зобов`язання за договором, щодо обов`язку внесення щомісячних платежів, фактично з самого початку дії договору, що є підставою для звернення позивача до суду і є початком обрахунку строку позовної давності.

Так, з розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, виписки з карткового рахунку № НОМЕР_1 відповідач на погашення отриманого кредиту останній раз, а саме 12 січня 2016 року сплатила 450,00 грн. Отже, перебіг строків загальної позовної давності розпочався 13 січня 2016 року, за правилами переривання позовної давності. Таким чином, трирічний строк позовної давності за вимогами, що випливають з умов договору б/н від 09 серпня 2006 року закінчився у січня 2019 року, а позивач звернувся до суду з вимогою про захист свого порушеного права лише у березні 2019 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачу протягом трьох років (особисто або за участі представника) пред`явити позов, позивачем не зазначено.

Щодо доводів представника позивача, що звернення до суду було здійснено до спливу строку позовної давності, на що надано довідку АТ КБ «Приватбанк» № 30.1.0.0/2-20190306/182 від 27.08.2019 з якої слідує, що згідно кредитного договору б/н від 09.08.2006, окрім картки № НОМЕР_1 , відповідач отримала ще інші картки з № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 05.2016, суд відноситься критично.

Будь-яких фотознімків з електронної бази клієнтів АТ КБ «ПриватБанк» (фото клієнта з продуктом/карткою), створених після 12.01.2016, де б відповідач ОСОБА_1 тримала б в руці кредитну картку з № НОМЕР_2 чи/або № НОМЕР_3 , які б свідчили про надання послуг банку, при отриманні вказаних карток відповідачем, матеріали справи не містять.

Таким чином позивачем не надано жодного доказу того, що ним була проведена пролонгація кредитного договору від 09.08.2006, що кредитна картка перевипускалася на новий строк і була отримана відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд за заявою відповідача застосовує позовну давність та відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу через сплив позовної давності.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір у зв`язку з відмовою у задоволенні заявлених вимог суд залишає за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. О. Говоруха