Номер провадження: 22-ц/813/2589/19
Номер справи місцевого суду: 496/2630/17
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області (третя особа - Біляївська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції в Одеській області) про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, на рішення Біляївського районного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Горяєва І.М. 05 червня 2018 року у м. Біляївка Одеської області, -

встановила:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом (а.с. 2-7).

В обґрунтування позову ОСОБА_2 посилалася на те, що вона є донькою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 36 від 07 серпня 2000 року. ОСОБА_3 був сином ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 , виданим Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис № 82 від 22 серпня 2001 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про прийняття спадщини за законом, але їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв`язку із тим, що за життя ОСОБА_4 не були оформлені правовстановлюючі документи, тому рекомендовано звернутися до суду.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05 червня 2018 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності, у порядку спадкування за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку літ. «А-1» та «Б-1» загальною площею 124 кв.м., житловою - 73 кв.м., підсобною - 51 кв.м. складається з А житлової, площею 46 кв.м., а - веранди площею 2,2 кв.м., Б житлової, площею 22,4 кв.м., б- веранди, площею 2,6 кв.м., сараю «В» - 5 кв.м., сараю «Г» - 18,1 кв.м, сараю «Д» - 25,8 кв.м., погребу «Е» - 2,1 кв.м. (а.с. 166-168).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не було враховано, що ОСОБА_1 також є онукою померлого дідуся та донькою ОСОБА_5 , на день смерті дідуся проживала за спірною адресою; у рішенні суду визначені літери та площі приміщень, які не відповідають технічній документації на об`єкт нерухомості (а.с. 182-185).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 07 серпня 2000 року (а.с.12).

ОСОБА_3 був сином ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 12 травня 1961 року (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 22 серпня 2001 року (а.с.14). Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

23 листопада 2012 року позивачка звернулася із заявою до Біляївської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_4 , однак листом №983/02-14 від 26 квітня 2013 року (а.с. 16) їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутись до суду.

Згідно довідки Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1226 від 10 липня 2017 року, ОСОБА_4 по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрований за адресо: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Відповідно до довідки Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1251 від 13 липня 2017 року, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є господарем житлового будинку, згідно запису в погосподарскій книзі №15/01201, стор.41, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29). Також на житловій площі за вказаною адресою на день смерті ОСОБА_4 , згідно запису в погосподарській книзі №13/1191, стор. 133, були зареєстровані особи: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його онука ОСОБА_2 (а.с.30).

Як вбачається із матеріалів спадкової справи (а.с. 92-113-а), інших спадкоємців немає.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 05 лютого 1986 року, ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 позивачкою ОСОБА_6 було змінено прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 9-10).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2012 року ОСОБА_4 був продовжений строк в два місяця для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно, відповідно до закону, підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва на право власності на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцям оформити свідоцтво про право на спадщину, тому вони змушені звернутись з позовом до суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до вірного висновку, що позов ОСОБА_2 обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягав задоволенню.

ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_4 померлого19 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Довід апеляційної скарги про те, що цим рішенням вирішенні питання про її права та інтереси, оскільки вона є донькою ОСОБА_5 (рідного брата ОСОБА_3 ) та онукою померлого дідуся та донькою ОСОБА_5 , на день смерті дідуся проживала за спірною адресою, є неспроможним. Так, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05 червня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено в продовженні строку для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , указуючи при цьому, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як складнощі в сім`ї, те, що вона фактично проживала окремо від чоловіка, сама утримувала та доглядала доньку, яка часто хворіла, була обмежена в часі та у фінансах ( а.с.218-220).

Довід ОСОБА_1 про те, що на час смерті дідуся вона проживала по спірній адресі не може бути прийнятий колегією суддів до уваги, оскільки на час смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 був живий батько ОСОБА_1 , який був сином ОСОБА_4 . За життя він до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, відомостей про те, що він фактично прийняв спадщину після смерті батька немає. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.109).

За правилами ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Отже, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у його доньки ОСОБА_1 не виникло право на спадкування частки у спадковому майні ОСОБА_4 .

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05 червня 2018 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367,368, ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 31 жовтня 2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе