"31" жовтня 2019 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 р. м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гримайло А.М.

за участю секретаря Сорокіної Ю.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

В обґрунтовані позовних вимог позивач вказала, що з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 10 червня 2016 року (свідоцтво про одруження НОМЕР_1 , видане Ленінським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 10.06.2016 року, актовий запис № 173).?

Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 , видане Ленінським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 28.02.2017 року, актовий запис № 172).

Сімейні відносини з відповідачем позивач не підтримує більше шести місяців. Сторони не ведуть спільне господарство, відсутній спільний сімейний бюджет. Сварки, що виникали у родині з різних побутових питань привели до втрати любові та поваги один до одного.

Малолітній син ОСОБА_5 , постійно проживає з позивачем і вона просить встановити місце проживання дитини з матір`ю.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву з клопотанням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає, у повному обсязі.

Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився. Подали до суду висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч .2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши надані матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, а також із врахуванням висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного:

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрували шлюб 10 червня 2016 року (свідоцтво про одруження НОМЕР_1 , видане Ленінським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 10.06.2016 року, актовий запис № 173).?

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 , видане Ленінським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 28.02.2017 року, актовий запис № 172).

Сімейні відносини між сторонами не підтримується більше шести місяців. Сторони не ведуть спільне господарство, відсутній спільний сімейний бюджет. Сварки, що виникали у родині з різних побутових питань привели до втрати любові та поваги один до одного.

Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради було розглянуто питання щодо визначення місця проживання з одним із батьків малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., встановлено, що батько дитини - ОСОБА_2 , мати дитини - ОСОБА_1 .

Батьки малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають у шлюбі з 10.06.2016.

ОСОБА_2 був запрошений до спеціаліста Департаменту служб для з`ясування його ставлення до зазнченого питання, але не з`явився та ніяких доказів щодо виконання ним батьківських обов`язків не надав.

ОСОБА_1 повідомила, що шлюбно-сімейні відносини з батьком дитини, ОСОБА_2 , припинилися у грудні 2018 року. Спору між батьками щодо місця проживання сина не було. ОСОБА_5 залишився проживати разом з матір`ю.

ОСОБА_1 разом з малолітнім сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 18.07.2019, за даною адресою для дитини створено належні умови для проживання та розвитку.

ОСОБА_1 на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває.

Згідно з довідкою, наданою адміністрацією КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №19 ХМР від 12.07.2019, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з дитиною поліклініку відвідує та займається доглядом за сином переважно матір. Батько, ОСОБА_2 , цікавиться станом здоров`я дитини, неодноразово звертався з цього приводу до поліклініки.

Питання щодо визначення місця проживання з одним із батьків малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатково було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 19, 155, 160, 161 Сімейного кодексу України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, діючи як представник органу опіки та піклування, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 .

Позивач скористалась правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхнього малолітнього сина, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб необхідно розірвати, а заявлений позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім`ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов`язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище « ОСОБА_7 » змінила на прізвище чоловіка « ОСОБА_8 », не заявила вимогу про зміну її прізвища на дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

У частині першій статті третьої Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому, положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Частиною першою та другою ст.61 Сімейного кодексу України передбачено, що - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Оскільки згоди між батьками щодо місця проживання малолітнього сина не досягнуто, дитина проживає із матір`ю, що не заперечується відповідачем, тобто із врахуванням думки батьків, а також органу опіки та піклування суд вважає за необхідне залишити на постійне проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши місце проживання малолітнього разом із и

матір`ю ОСОБА_3 .

Тому, враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі законні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Судові витрати позивач просить залишити за нею.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, на підставі ст.ст.4, 110, 111, 112, 113, 114, 160, 161 СК України, ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, Конвенцією про права дитини, Конституцією України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 ), зареєстрований Ленінським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 10.06.2016 року, актовий запис № 173 - розірвати.

Малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на постійне проживання з матір`ю ОСОБА_1 , визначивши місце проживання дитини разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду, про розірвання шлюбу.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду, в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М. Гримайло