_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5787/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі -Шпак К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2019 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 23.06.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 491, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обв`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, на даний час подружжя проживають окремо, діти проживають разом з відповідачкою, фактично шлюбні відносини припинено, збереження шлюбу неможливо, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання з`явився, через канцелярію суду надав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення повідомлялась належним чином, через канцелярію суду надала письмову заяву, якою просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача, які повідомлені про розгляд справи належним чином та від яких надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи та письмові заяви сторін, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /до шлюбу - « ОСОБА_2 »/ 23.06.2009 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 491, що вбачається із свідоцтва про шлюб,яке видане повторно, серії НОМЕР_1 від 08.09.2018 року. /а.с.5/.

Судом встановлено, що у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано повторно, 08.06.2018 року, серія НОМЕР_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано повторно, 08.06.2018 року, серія НОМЕР_3 , батьками в яких вказані сторони по справі/а.с.13,14/.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються протягом тривалого часу, проживають окремо, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81,89,200,211,259,263-265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /до шлюбу - « ОСОБА_2 »/, зареєстрований 23.09.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 491, які від шлюбу мають двох дітей - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /до шлюбу - « ОСОБА_2 »/ , вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.11.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.