Справа № 750/7282/18
Провадження № 2/750/49/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м. Чернігів

Деснянськийрайонний суд м. Черніговаускладі:

головуючогосудді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

справа №750/7282/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальномупровадженні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Друга Чернігівська Державна нотаріальна контора, визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним, переведення прав покупця по договору на частину квартири та визнання права власності на цю частину

за участі представника ОСОБА_2 адвоката Грабової О.В., ОСОБА_3 її адвоката Шалупня С.В.

в с т а н о в и в:

В серпні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась з позовом до Деснянського районного суду м.Чернігова до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, мотивуючи позов тим, що відповідач більше року не проживає у вказаній квартирі, яка належить ОСОБА_2

Відповідачем надано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Друга Чернігівська Державна нотаріальна контора, про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним, переведення прав покупця по договору на частину квартири та визнання права власності на цю частину. Свої зустрічні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовувала тим, що вона була співвласником трьохкімнатної квартири АДРЕСА_2, яка була продана 17.05.2007 року за її згодою. Згода на продаж вказаної квартири була надана за умови придбання іншої квартири, співвласником якої буде ОСОБА_3 В той же день за отримані кошти була придбана квартира АДРЕСА_1, співвласником якої і вважає себе. Про той факт, що вона, ОСОБА_3, не є співвласником вказаної квартири дізналась в серпні 2018 року, вважає, що її права були порушені.

Ухвалою суду від 20.11.2018 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача по первісному позову позов підтримала і просила суд його задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_3, її представник проти задоволення первісного позову заперечували, обґрунтовуючи тим, що відповідач є співвласником вказаної квартири у зв'язку з чим, не може бути визнана такою, що втратила право на користування житлом, зустрічну позовну заяву просили задовольнити. Разом з тим, відповідач ОСОБА_3 факт свого не проживання у спірній квартирі більше одного року не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував, про що повідомив письмово.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків позивача ОСОБА_2 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. В квартирі також зареєстрована відповідач як дочка власника.

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 набула на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.2007 року, укладеного між нею та ОСОБА_5, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Завалієвим А.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 31076.

Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 08.07.2016 року та від 21.06.2018 року ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 не проживає. Факт не проживання у спірній квартирі відповідача більше одного року в судового засіданні також підтверджено свідками, тане заперечувався відповідачем ОСОБА_3

Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Звертаючись з зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 зазначає, що вона та її батьки: ОСОБА_2, ОСОБА_14 були співвласниками 9/25 частин квартири АДРЕСА_2. 17 травня 2007 року вона погодилась продати належну їй частку квартири за умови, що їй куплять іншу, і відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_14 запевнили, що спільно продають 9/25 частин квартири АДРЕСА_2 і спільно купують іншу двокімнатну квартиру. Вона погодилась.

В подальшому згідно договору купівлі-продажу від 17 травня 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_15 купила 9/25 частин квартири АДРЕСА_2.

Як зазначає ОСОБА_3 кошти від продажу квартири вона не отримала, в зміст договору не вникала, оформленням купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 займались ОСОБА_2 та ОСОБА_14 оскільки вона здійснювала нагляд за малолітньою дитиною. Відповідачі повідомили їй, що кошти від продажу спільної частки в квартирі використали на придбання іншої квартири, співвласником якої є і вона. Однак, в серпні 2018 року вона дізналась, що не є співвласником квартири АДРЕСА_1.

Вважає, що оформлення права власності на спірну квартиру лише на ОСОБА_2 порушує її права власності на частину вказаної квартири, а тому просить суд визнати укладений 17 травня 2007 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 доворів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 частково недійсним в частині покупця на 1/3 частини квартири і перевести права та обов'язки ОСОБА_2 за цим договором на 1/3 частину квартири на ОСОБА_3 та визнати за нею прав власності на 1/3 частину вказаної квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як вбачається з договору купівлі-продажу 9/25 частин квартири АДРЕСА_2 від 17.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_14, ОСОБА_3 та ОСОБА_15 він застережень щодо витрачання коштів, отриманих ОСОБА_2, ОСОБА_14 та ОСОБА_3 від продажу своєї частини квартири на придбання іншої квартири у спільну власність не має, натомість в п.2.1 вказаного Договору зазначено, що продаж частини квартири за домовленістю сторін вчинено за 8246 грн. 16 коп., які отримані продавцями в рівних частинах кожним від покупця ОСОБА_15 під час оформлення договору. Доказів на спростування факту отримання коштів та на підтвердження своїх вимог позивачем по зустрічного позову ОСОБА_3 не надано.

Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцятиднів з дня його проголошення.

Позивач (відповідач) ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1).

Відповідач (позивач) ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 (проживає АДРЕСА_3) РНОКПП НОМЕР_2).

Відповідач ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3).

ОСОБА_5 (АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_4).

Повне рішення виготовлено 13.04.2019 року.

Суддя Н.В.Требух