Справа № 463/6763/18
Провадження № 2/463/618/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Прошляк В.-А.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Четверта Львівська державна нотаріальна контора, Шевченківський районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та ОСОБА_18 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.1993р., серія НОМЕР_2 видане Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, ј житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Окрім нього в свідоцтво про право на спадщину за законом були включені двоє його братів: ОСОБА_18. та ОСОБА_7, а також відповідач. Державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, що видав вказане свідоцтво про право на спадщину за законом, зазначено, що спадкоємцями майна ОСОБА_6 є її діти. Однак зазначає, що його матір ОСОБА_6 ніколи не розповідала ні йому ні його братам про наявність у них сестри ОСОБА_8

Під час ознайомлення в 2018 році із матеріалами судової справи №463/403/15-ц, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_18. та ОСОБА_4 про виділ у натурі частки майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, позивач побачив неякісну копію свідоцтва про народження ОСОБА_19. В даному свідоцтві зазначено, що матір'ю відповідача є ОСОБА_16 інформація про батька відсутня.

Вважає, що відповідач обманним шляхом зробила свідоцтво про народження та видаючи себе дочкою ОСОБА_6 неправомірно була включена державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори до свідоцтва про право на спадщину, як дитини померлої ОСОБА_6 У зв'язку із наведеним просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву 26 грудня 2018 року, проти позову заперечує, зазначає, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 в графі батьки її матір'ю записана ОСОБА_11, в графі батько - відсутній запис, так як вона є позашлюбною дочкою ОСОБА_12. Свідоцтво видано 27 червня 1960 року Шевченківським РАГС №85. Окрім того вказує, що даний позов викликаний тим, що відповідач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_18., третьої особи ОСОБА_4 про приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом знесення самочинного будівництва (справа №463/4733/18). У зв'язку з тим, що позов безпідставний, жодних доказів в підтвердження обґрунтованості позовних вимог суду не надано, просить в задоволенні такого відмовити.

Від третіх осіб, а саме: Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, Шевченківського районного у м. Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшли заяви (а.с.42, 79, 84) про розгляд справи без їх участі, та при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Представником позивача подано 01 лютого 2019 року клопотання про призначення судової експертизи. Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової ДНК експертизи.

28 лютого 2019 року суд ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, пояснив, що як позивач так і відповідач в порядку спадкування набули право власності на майно після смерті ОСОБА_6 Однак позивачу ніколи не було відомо, що ОСОБА_2 являється донькою його матері, він ніколи про неї не чув також і від своєї матері. Спадщина була оформлена в 1993 р., однак позивач особисто не брав участі в оформленні спадщини і лише літом 2018 р. дізнався, що відповідач народилась до реєстрації шлюбу його батьками в зв'язку з чим вважає, що відповідач не являється рідною донькою ОСОБА_6 тому не мала права на спадкування належного їй майна. Враховуючи наведене просить позовні вимоги задоволити, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.03.1993 р..серія НОМЕР_2, видане Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що з 1959 р. по 2001 р. проживала за адресою АДРЕСА_2 разом із позивачем, ніколи не було жодних питань з приводу їх родинних відносин як брата та сестри. У неї дійсно інший батько, однак жодних сумнівів, що її матір'ю являється ОСОБА_12 не має. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача проти позову заперечила в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково в судовому засіданні пояснила, що в ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати сторін ОСОБА_14, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з адресою: АДРЕСА_2. В 1993 році спадщину було оформлено та успадковано житло чотирма дітьми померлої включно з сторонами по справі, третьою особою ОСОБА_18. та ОСОБА_7, який помер в ІНФОРМАЦІЯ_8 З моменту оформлення спадщини жодного спору з приводу права відповідача на спадкування не було. Вважає, що даний позов викликаний судовим спором який триває з 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_18., щодо порядку користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2. На її погляд жодних підстав для задоволення позову немає, оскільки оспорюване свідоцтво видано у передбаченому законом порядку більше двадцяти років тому, і являлось підставою для реєстрації права власності за спадкоємцями.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з свідоцтва про одруження (а.с.12) ОСОБА_15 08 квітня 1956 року одружився з ОСОБА_12, після реєстрацію шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_15.

Окрім того, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.32) матір'ю ОСОБА_8, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 є ОСОБА_12.

Шевченківський районний у місті Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області повідомило, що народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано (поновлено) Шевченківським районним у місті Львові відділом ДРАЦС Головного ТУЮ у Львівській області 27.06.1960р. за заявою гр. ОСОБА_16, про що складено актовий запис про народження №85 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1. Перевіркою за даними державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено первинний актовий запис про народження ОСОБА_8 за №21 від 16.07.1953р., складений виконавчим комітетотм Звертівської сілької ради Жовківського району Львівської області.(а.с.41)

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_2 виданого державним нотаріусом ОСОБА_17 Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 13 березня 1993 року (а.с.8) після смерті ОСОБА_6, яка померла 21 липня 1991 року її діти - ОСОБА_18., ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 успадкували в рівних частках будинок АДРЕСА_3

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №134932098 від 20.08.2018 (а.с.10-11) ОСОБА_2 володіє ј приватної спільної часткової власності на будинок за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 27 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" Пленуму Верхового Суду України роз'яснено, що у відповідності до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видано, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Згідно з ч.1,2 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем та представником позивача не представлено суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили, що оскаржуване свідоцтво про право на спадщину видане відповідачу без наявності необхідних правових підстав. Твердження позивача про те, що відповідач не являється донькою померлої ОСОБА_6 повністю спростоване дослідженими в судовому засіданні документами.

Враховуючи вище наведене, суд не вбачає підстав для визнання вказаного свідоцтва недійсним, оскільки відповідач ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини спадкового майна та набула права власності на таке майно у порядку спадкування, а тому має право на отримання свідоцтва про право на спадщину щодо успадкованого нею майна.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 76-83, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Четверта Львівська державна нотаріальна контора, Шевченківський районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області та ОСОБА_18 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Дата складання повного рішення суду -15 квітня 2019 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім'я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_4

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_5

Третя особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Львів, вул. Зелена, 2.

Третя особа: Шевченківський районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, вул. Котляревського, 6, ЄДРПОУ 332587.

Третя особа: ОСОБА_18, місце проживання: АДРЕСА_4

Суддя Жовнір Г.Б.