У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2306/19

Номер провадження 6/184/61/19

04 листопада 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Томаш В.І., при секретарі Поліщук О.А., розглянувши подання державного виконавця Рязанової А.О., погодженого начальником Покровського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Н.Д.Чорною про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ПМВ ДВС ГТУЮ Дніпропетровської області Рязанова А.О. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання ним своїх зобов`язань за виконавчим документом про стягнення заборгованості без вилучення документів, що посвідчують особу. В поданні вказує на те, що на виконанні ПМВ ДВС ГТУЮ Дніпропетровської області знаходиться виконавче провадження №51029214 з виконання вимоги про сплату боргу №Ф-36073-04, який видано 05.12.2014 року Орджонікідзевським відділенням Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави (в особі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області) заборгованості по єдиному соціальному внеску в розмірі 24 507,35 грн.

На даний час заборгованість боржником не сплачується, що свідчить про ухилення від покладених на нього обов`язків, тому державний виконавець Покровського МВ ДВС ГТУЮ Дніпропетровської області звернувся до суду з даною заявою.

Представник ПМВ ДВС ГТУЮ Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подання державного виконавця, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частинами 2, 3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен є вільним залишати свою країну, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Разом з тим, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не є підставою на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, представник державної виконавчої служби, посилаючись на ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, жодних доказів на підтвердження факту такого ухилення суду не надав.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Умисне ухилення боржника від виконання свого обов`язку має місце тоді, коли у останнього є всі реальні можливості його виконання (наприклад, наявне майно, грошові кошти тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), але він ухиляється від цього, що має підтверджуватись матеріалами виконавчого провадження.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст.441 ЦПК України, судом виноситься ухвала.

На підставі викладеного, оскільки неповнота вчинення виконавчих дій та відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, є підставою для відмови у задоволенні подання, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 60, 89, 247, 260-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця ПМВ ДВС ГТУЮ Дніпропетровської області Рязанової А.О. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш