Справа № 647/2917/19
№ провадження 2-з/647/5/2019
У Х В А Л А

05.11.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Кириленко М.О.

за участю секретаря: Пилипчука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бериславі Херсонської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

01.11.2019 року заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, посилаючись на те, що ОСОБА_1 має намір звернутися із позовною заявою до Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» про захист прав споживачів. В теперішні час збираються матеріали для написання позовної заяви, зокрема витребувано довідку про заборгованість з КВУ «Бериславський водоканал». Так, КВУ «Бериславський водоканал» має намір припинити водопостачання до його двору шляхом відключення, тому на підставі ч.2 ст.149 ІДПК України до пред`явлення позову він звертається із заявою про забезпечення позовної заяви. Заявник проживає за адресою АДРЕСА_1 . 30.10.2019 року працівники водоканалу разом з працівниками поліції шляхом відключення намагалися припинити водопостачання за місцем його проживання. Того ж дня від них йому стало відомо, що причиною відключення є наявність заборгованості за послуги водопостачання у розмірі близько 9000 грн. У свою чергу за водопостачання за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 сплачував постійно та вчасно, тому був здивований звідки виникла така заборгованість. З цим питанням заявник звернувся 31.10.2019 року до водоканалу, де йому усно повідомили, що на його прізвище за одним особовим рахунком нараховуються послуги за водопостачання за двома адресами: 1) за адресою: АДРЕСА_2 за адресою: АДРЕСА_3 . Письмову довідку про розрахунок заборгованості пообіцяли надати пізніше, коли її підготують. Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 належить його дружині - ОСОБА_2 . Житловий будинок за даною адресою відсутній, не будувався. Водопостачання за даною адресою відсутнє з серпня 2015 року. Він звертався до Бериславського водоканалу з відповідною заявою з приводу відсутності водопостачання, і у травні 2016 року , проте отримав відповідь, що причини відсутності водопостачання невідомі. З того часу водопостачання за адресою: АДРЕСА_3 так і не було відновлене, відсутнє до теперішнього часу, однак нарахування за такі послуги здійснюється. Заявник вважає, що такими діями порушуються його права як споживача комунальної послуги - водопостачання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,а отже він має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до ще більшого порушення його прав як споживача комунальних послуг та може істотно ускладнити ефективний захист його прав, у зв`язку чим заявник просить постановити ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_1 до Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» про захист прав споживачів, до його пред`явлення, заборонивши посадовим особам Комунального виробничого управління «Бериславський водоканал» вчиняти дії пов`язані з припиненням надання послуг постачання холодної води та відключення від водопостачання будинку АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Інститут забезпечення позову врегульований статтями 149-158 ЦПК України і спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Ним усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України , суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 , розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України , позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 153 ЦПК України , залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Згідно ст. 41 Конституції України , кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд приймає до уваги вимоги та предмет позову та вважає, що позивач не довів необхідності застосування заходів забезпечення позову, наявність об`єктивних обставин необхідності охорони матеріально правових інтересів позивача та неможливість виконання судового рішення.

Заявник посилається лише на загальні підстави для забезпечення позову, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення, при цьому переконливих доводів щодо причин у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов, обґрунтувань його необхідності, тощо, не навів. Також не надано доказів того, що відповідач КВУ «Бериславський водоканал» збирається вчиняти дії пов`язані з припиненням надання послуг постачання холодної води та відключення від водопостачання будинку АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими ОСОБА_1 вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів, а тому суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Копії ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Суддя М. О. Кириленко