РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

при секретарі - Бридні О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що вона є онукою ОСОБА_2 , якій згідно договору від 23.01.1992 року належить квартира АДРЕСА_1 площею 27,9 кв.м. На теперішній бабуся вирішила подарувати їй зазначену квартиру. Вона звернулися до нотаріуса з метою складання договору дарування, де з`ясувалося, що бабуся не може розпорядитися належною їй квартирою, оскільки в договорі від 23.01.1992 року при його укладанні нотаріусом допущена помилка, а саме в п.1 договору зазначено, що бабуся купила частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих в АДРЕСА_2 , тоді як необхідно було зазначити „квартира АДРЕСА_1 . Внести виправлення в договір неможливо, тому просила суд визнати за нею право власності на квартиру.

В судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу у її відсутності, про що зазначила в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є онукою відповідачки ОСОБА_2 , якій згідно договору купівлі-продажу від 23.01.1992 року належить квартира АДРЕСА_1 площею 27,9 кв.м.

На теперішній бабуся вирішила подарувати онуці належну їй квартиру.

Вони звернулися до нотаріуса з метою складання договору дарування, де з`ясувалося, що бабуся не може розпорядитися належною їй квартирою, оскільки в договорі від 23.01.1992 року при його укладанні нотаріусом допущена помилка, а саме в п.1 договору зазначено, що бабуся купила частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих в АДРЕСА_2 , тоді як необхідно було зазначити „квартира АДРЕСА_1 .

Зазначене підтверджується даними технічного паспорту на ј частину будинку АДРЕСА_2 згідно якого квартира АДРЕСА_2 складається з трьох кімнат житловою площею 26,5 кв.м, у тому числі АДРЕСА_2 11,8 АДРЕСА_3 кімната площею7,3 кв.м., 3-я кімната площею 7,4 кв.м., кухня площею 10,5 кв.м, сіни площею 4,5 кв.м, ванна кімната площею 2,7 кв.м., туалет площею 1,1 кв.м, коридор площею 5,2 кв.м., Загальна площа квартири 50,5 кв.м. Зменшення житлової площі з 27,9 кв.м. на 16,5 кв.м. відбулося за рахунок вирівнювання стін.

Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку для обслуговування жилого будинку виділена земельна ділянка площею 02,01 га кадастровий номер 142151-100:01:006:0524, яка перебуває в комунальній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ч.1,3 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З врахуванням того, що договір купівлі-продажу від 23.01.1992 є укладеним та відбулося його повне виконання, він є дійсним, але внесення виправлень в нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу неможливе, у інший спосіб, окрім як за рішенням суду, відповідачка не може реалізувати своє право на оформлення договору дарування, то підлягають захисту порушені права позивачки про визнання права власності на подаровану їй квартиру, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Згідно норм ст. 16 ч. 1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі викладеного, керуючись 16, 328, 334, 638 ЦК України, ст.ст. 49, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи №221/5515/19в архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Суддя: Є.І.Мохов