Справа №333/494/19
Провадження №6/333/43/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя подання державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, яке погоджене з начальником Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулась до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. Заявлене подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження №56610836 за виконавчим листом №333/1592/16-ц, виданого 11.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованості у розмірі 82 460,10 грн. Оскільки боржником рішення суд на даний час не виконано, державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до моменту виконання зобовязань.

В судове засідання державний виконавець Кисліцина Ю.Д. не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд подання за її відсутності.

Роглянувши матеріали подання та додані до нього документи, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення (ч. 1). Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею (ч. 2). Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення (ч. 3). Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження (ч. 4). Згідно з ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом. Відповідно до ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї» та статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну та визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України». Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених зазначеним законом, та вїхати в Україну. Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, зокрема, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Таким чином, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення. Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2016 року у цивільній справі №333/1592/16-ц задоволено вимоги ФОП ОСОБА_5, стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача суми боргу у розмірі 82 460,10 грн. за договором від 16.06.2014 року №67977/67980. 11.07.2016 року на підставі зазначеного рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист №333/1592/16-ц (а.с.3). Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області від 15.06.2018 року на підставі виконавчого листа від 11.07.2016 року №333/1592/16-ц відкрито виконавче провадження №56610836(а.с. 4). Однак, в матеріалах виконавчого провадження, які долучено державним виконавцем до подання, відсутні будь-які докази на підтвердження направлення наведеної вище постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника та її отримання останньою. Отже, відсутні докази на підтвердження того, що боржнику ОСОБА_3 відомо про існування виконавчого провадження та вона свідомо ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішенням суду. Як слідує із доданих державним виконавцем до матеріалів подання документів, в Пенсійному фонді України відсутня інформація щодо боржника ОСОБА_3, як такої, що отримує пенсії, яка працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи (а.с. 9). Згідно з довідки Державної фіскальної служби України від 22.06.2018 року №9, інформація стосовно боржника-Такбасіді Я.Ю. щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Відповідно до довідки Державної фіскальної служби України від 22.06.2018 року №, номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями за РНОКПП:НОМЕР_1 (ОСОБА_3Ю.) припинено у звязку з ліквідацією юридичними особами/ припиненням фізичної особи-підприємця (а.с. 10). Крім того, станом на 02.07.2018 року будь-яких даних про наявність у боржника ОСОБА_3 сільськогосподарської та дорожньо-будівельної техніки в Держпроспоживслужбі України не зареєстровано, що підтверджується повідомленням від 03.07.2018 року №11.06-16/4054 (а.с. 13). Згідно з повідомлення Управління ДМС України в Запорізькій області від 28.08.2018 року №28683, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з питань оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон не зверталась (а.с. 15). До матеріалів подання державним виконавцем долучено виклики ОСОБА_3 до деражваного/приватного виконавця від 19.06.2018 року №226854-16.3-34, від 28.08.2018 року №286844-16.3-34. При цьому, доказів направлення зазначених викликів на адресу боржника матеріали подання не містять. Також, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що боржник ОСОБА_3 має намір виїхати за межі України з метою невиконання рішення суду та ухилення від сплати заборгованості. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не доведено в ході розгляду подання факту злісного ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх боргових зобовязань та зловживання останньою своїми процесуальними правами. За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення подання державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України. У звязку з чим, у задоволенні наведеного вище подання судом відмовляється через недоведеність. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу відмовити.

Копію ухвали надіслати начальнику Комунарського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області для відома.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Круглікова