Справа № 461/1687/19
Провадження № 2/461/630/19
У Х В А Л А

09.04.2019 року.

Галицький районний суд міста Львова

у складі головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Збожної О.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Львівської області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває зазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 14 березня 2019 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі, призначене підготовче судове засідання.

19 березня 2019 року до суду надійшло клопотання позивача про передачу справи на розгляд Личаківського районного суду м. Львова. Свої вимоги мотивує тим, що саме цим судом здійснювався розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Позивач та його представник клопотання підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача Державної казначейської служби України не заперечувала проти передачі справи на розгляд належного суду

Відповідачі ОСОБА_4 Львівської області та Головне управління Національної поліції у Львівській області своїх представників до суду не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Вирішуючи клопотання позивача, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що справа непідсудна Галицькому районному суді м. Львова та підлягає направленню за підсудністю.

Предметом позову ОСОБА_1 є відшкодування моральної шкоди, що завдана незаконним перебуванням під слідством та судом.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Таким спеціальним нормативно-правовим актом є Закон України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Частинами першою та другою статті 12 Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року № 6/5/3/41, у разі винесення виправдовувального вироку, для визначення розміру шкоди, передбаченої в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися до суду, який розглянув справу по першій інстанції.

Відповідний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 24 квітня 2017 року у справі № 6-2885цс16.

Судом встановлено, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України було розглянуте Личаківським районним судом м. Львова з постановленням вироку від 06 січня 2015 року, яким останнього було визнано винним та призначено покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 березня 201816 року вирок Личаківського районного суду м. Львова від 06 січня 2015 року скасований, провадження у справі закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

Отже, судом, який розглянув справу відносно ОСОБА_1 по першій інстанції є Личаківський районний суд м. Львова.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо така належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суддею встановлено, що справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова та підлягає направленню до суду згідно з територіальною юрисдикцією до Личаківського районного суду м. Львова.

Керуючись ст.ст. 30, 31 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Львівської області, Головного управління Національної поліції у Львівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування передати на розгляд Личаківського районного суду м. Львова.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути направлена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня постановлення або отримання її копії.

Суддя Л.Д. Фролова