Справа № 629/2083/19
Номер провадження 2-о/629/72/19
04.10.2019 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання Заводяної О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . На момент смерті він мешкав в селі Бунакове Лозівського району Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Петровського, яке знаходиться у с. Бунакове Лозівського району Харківської області, розміром 10,2 умовних кадастрових гектарів. Вказане право на земельну частку (пай) належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія НОМЕР_1 , зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №6585, Лозівською державною районною адміністрацією, Харківської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що ОСОБА_2 був співмешканцем її свекрухи ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким вона з 1975 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Після одруження з ОСОБА_4 -сином ОСОБА_3 , з 1979 року їх подружжя, а також сім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкали на одному подвір`ї всі разом, оскільки будинки знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначила, що вони були однією родиною: вели спільне господарство, був спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки, піклувались один про одного, разом займалися господарством, благоустроєм будинку та подвір`я, ремонтом, облаштуванням домашнього побуту. Оскільки батьки вже були похилого віку, заявниця їх доглядала, піклувалася про ОСОБА_2 та свекруху до самої їхньої смерті, оскільки за станом здоров`я вони потребували постійного догляду. У зв`язку з чим просила встановити факт проживання однією сім`єю її та ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1979 року по 13 квітня ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Заявниця та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримали, наполягали на її задоволенні.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.
Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 1 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.7, абз.1 п.12 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами і доповненнями, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, а також факти належності особі правовстановлюючих документів.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 71 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Бунаківською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис 05 від 16.04.1999 (а.с.10).
З довідки Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкав з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . з 30.10.1975 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 80 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Бунаківською сільською радою Лозівського району Харківської області, актовий запис 09 від 18.07.2003 (а.с.11).
Згідно копії договору дарування житлового будинку від 10.12.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Лозівської держнотконтори Харківської області Завадою М.В., ОСОБА_2 . подарував ОСОБА_1 жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).
ОСОБА_1 вела спільне господарство та здійснила поховання ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області (а.с.14).
До суду надані заяви свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , посвідчені Виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області від 19.08.2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали разом і були однією сім`єю з 1980 року до дня смерті ОСОБА_2 .
Отже, заявниця не може іншим шляхом, ніж у судовому порядку, встановити факт, який має юридичне значення для оформлення її спадкових справ та захисту її законних інтересів.
Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту проживання однією сім`єю між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 . При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76, 293-294, 315-319 ЦПК України, п.п.7,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд,-
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1979 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.А. Мицик