БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/5487/15-ц провадження № 2/361/830/19
У Х В А Л А

«17» квітня 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відвід судді,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває вказана вище цивільна справа.

22 лютого 2019 року представник третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про направлення справи до Верховного Суду та перенесення судового засідання. Одночасно у даній заяві представником ОСОБА_3 заявлено відвід головуючому судді у справі, який мотивований тим, що у січні 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, при цьому копію такої скарги направила до Броварського міськрайонного суду Київської області. З підстав подачі вказаної скарги третя особа ОСОБА_2 звернулася до головуючого судді у справі ОСОБА_4 із заявою щодо направлення справи до суду касаційної інстанції, зняття у зв'язку із цим справи з розгляду або перенесення дати судового засідання (відкладення розгляду справи) до вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження. Разом з тим, суд безпідставно та необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви, що свідчить про несправедливий та формальний підхід до вирішення заяви, наявність ознак необ'єктивності та упередженості, а також порушення принципу рівності сторін.

У судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Банк «Демарк» - Ісаков Д.Г. проти заявленого відводу заперечив, вважає його необґрунтованим.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши заяву про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 39 ЦПК України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України (визначення складу суду). Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді (частини перша- третя, сьома статті 40 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним».

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено також і у пункті 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у січні 2019 року направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Київської області від

11 вересня 2018 року.

Копія касаційної скарги надійшла до Броварського міськрайонного суду Київської області 15 січня 2019 року.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 361/5487/15-ц, отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Київської області від 11 вересня 2018 року залишено без руху, надано для усунення недоліків строк до 28 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвалою вказаного суду від 22 березня 2019 року касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Київської області від 11 вересня 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. Вказана ухвала надсилається скаржнику та учасникам справи, яким додаються копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

Таким чином, лише у разі відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи, дану справу може бути знято з розгляду та направлено до суду касаційної інстанції. На час подачі заяви про відвід та вирішення її по суті, підстави для направлення справи до суду касаційної інстанції відсутні.

До того ж, відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність та неупередженість керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання їхніх обов'язків.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості та необ'єктивності судді Василишина В.О. при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Крім того, суд звертає увагу, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суд дійшов висновку, що заявлений відвід необґрунтований та підстави для задоволення відводу судді, передбачені статтями 36, 37 ЦПК України відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлено відвід.

Згідно із положеннями пункту 7 частини першої статті 252, пункту 11 частини першої статті 253 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід до вирішення питання про відвід.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40, 260, 353 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заявлений представником третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відвід судді Василишина Валерія Олександровича - вважати необґрунтованим.

Заяву про відвід судді Василишина Валерія Олександровича - передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Провадження у справі зупинити до вирішення питання про відвід.

Ухвала у частині зупинення провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.О.Василишин