У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3841/19

провадження № 2/0285/1370/19

01 листопада 2019 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Заполовська Т.Г., розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

31.10.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій остання просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною (номер свідоцтва 6685), зареєстрований в реєстрі за № 8855 про стягнення з позивача на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості у розмірі 32 554,55 грн.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ч.4 ст. 177 ЦПК України, оскільки позивачем не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий збір за подання заяви немайнового характеру справляється в розмірі 768 грн. 40 коп. Сплата судового збору згідно закону здійснюється через банківські установи чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника.

До заяви ОСОБА_1 не долучено документів про сплату судового збору, однак остання посилається на ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» (Далі Закону…) і вважає, що вона звільнена від сплати судового збору, оскільки вказаний позов пов`язаний з порушенням її прав як споживача.

Суддя приходить до висновку про хибність позиції заявника.

Згідно з положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону… споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Офіційне тлумачення положень пункту 22 статті 1 Закону… міститься в рішенні Конституційного Суду № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року.

Так у п. 3.4 вказаного рішення чітко зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення Закону ( 1023-12 ), які є предметом офіційного тлумачення у справі, спрямовані на захист прав споживачів кредитних послуг та збалансування цих прав з іншими суспільними цінностями, що захищаються публічною владою. Тому в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону ( 1023-12 ) у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

До того ж, говорячи про правовідносини під час виконання такого договору, суд має мову про такі права споживача, які за своїм змістом можливо реалізувати лише під час виконання договору споживчого кредиту. Зокрема, це право споживача протягом певного терміну відкликати згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин; не бути примушеним під час виконання кредитного договору сплачувати платежі, встановлені на незаконних засадах; достроково повернути споживчий кредит; не бути примушеним достроково повернути суму споживчого кредиту у разі незначних порушень договору; бути захищеним від суспільного поширення інформації про несплату боргу тощо.

У вказаній позовній заяві позивач фактично посилається на невідповідність закону дій приватного нотаріуса при винесенні виконавчого напису, тому не йдеться про виконання договору в трактуванні рішення Конституційного суду.

За таких обставин вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення її недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк терміном десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Проплату судового збору здійснити на р/р UA НОМЕР_1 , , МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101; отримувач УДКСУ м. Новоград-Волинський; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); призначення платежу: судовий збір обов`язково із зазначенням ідентифікаційного коду та суті позову (наприклад: за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна, визнання права власності).

Роз`яснити, що оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору, має бути поданий безпосередньо до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Г. Заполовська