Справа № 570/4088/19
Номер провадження 2/570/1317/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

представників сторін - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (підготовче судове засідання) цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області (як орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний у 2015 році. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Після народження дитини відповідач практично не приділяв увагу сім`ї. У 2015 році залишив сім`ю, і з того часу і до сьогодні він не цікавиться життям дитини, не приділяє увагу її вихованню, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. За таких умов позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд його задовольнити, позбавивши відповідача батьківських прав стосовно його сина.

Відповідачем не були заявлені клопотання; та не був поданий відзив.

Позивачка позов підтримала та пояснила суду про обставини, що описані вище. Додала, що після подання позову поведінка позивача по відношенню до дитини не змінилася.

Відповідач позов визнав та не заперечив щодо обставин, про які зазначила позивачка.

Представник органу опіки та піклування покладає прийняття рішення на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб був розірваний на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03.04.2015 року.

Позивачка та відповідач є батьками малолітньої дитини: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка пояснила суду, що після народження дитини відповідач не приділяв належної уваги своїй сім`ї, після чого залишив позивачку з дитиною у 2015 році, та більше не повертався. З того часу і до сьогодні він не цікавиться життям дитини, не приділяє увагу її вихованню, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Після подання позову поведінка позивача по відношенню до дитини не змінилася.

Відповідач не заперечив обставини, про які зазначила позивачка.

Отже, при розгляді справи були підтверджені доводи позивачки про те, що відповідач у 2015 році залишив сім`ю, і з того часу і до сьогодні не цікавиться життям дитини, не приділяє увагу її вихованню, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Після подання позову поведінка позивача по відношенню до дитини не змінилася.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування, Зорянська сільська рада Рівненського району Рівненської області вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно його дитини, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Таким чином відповідач не виконує приписи СК України щодо належного виховання та матеріального забезпечення дитини.

При прийнятті рішення суд зважає на положення діючого законодавства.

Позивачка покликалася на положення ст. 150 СК України (батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток); ст. 12Закону України «Про охорону дитинства» (виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону); п.2 ч.1 ст. 164 СК України.

Суд погоджується з тими доводами, які були наведені позивачкою.

Обов`язки та права батьків щодо виховання дитини є основними серед всього комплексу батьківських прав та обов`язків, які закріплені сімейним законодавством. Всі інші права та обов`язки батьків щодо їхніх дітей покликані забезпечувати належне виконання батьками свого основного обов`язку - виховувати дитину.

Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки зобов`язані також піклуватися про фізичний розвиток дитини, який, в свою чергу, тісно пов`язаний зі здоров`ям дитини.

Обов`язку батьків піклуватися про духовний розвиток дитини кореспондує право дитини на духовний розвиток, яке включає в себе: право на освіту; право на прояв своїх здібностей; право на свободу світогляду і віросповідання; право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Таким чином, батьки мають сприяти одержанню дитиною належної освіти, прояву нею своїх здібностей, розширенню її світогляду, її самовизначенню щодо сповідання певної релігії або не сповідання ніякої, її зайняттям літературною, художньою, науковою, технічною творчістю.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не виконує положення ст. 150 СК України, положення інших законодавчих актів щодо обов`язків з виховання та утримання дитини.

А згідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Стаття 164 СК України передбачає підстави для позбавлення судом батьківських прав батьків щодо їх дітей, і такі обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи.

Зважаючи на наведене суд дійшов висновку, що заявлений позов про позбавлення батьківських прав підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 та статті 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 ; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Рівненська районна державна адміністрація Рівненської області (як орган опіки та піклування) про позбавлення батьківських прав - задоволити повністю.

ОСОБА_4 позбавити батьківських прав стосовно його малолітньої дитини:

- сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 7, зроблений 11.01.2013 р. виконавчим комітетом Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 384 грн. 20 коп. (сплата судового збору).

Повернути ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп. з загального розміру сплаченого судового збору у сумі 768, 40 грн., що був сплачений через АТ «Ощадбанк» 27.08.2019 р., квитанція № 32 (в порядку ст. 142 ЦПК України).

Після набрання рішенням суду законної сили оригінал квитанції про сплату судового збору повернути позивачці, залишивши в матеріалах справи її копію.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер Республіки Білорусь НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_2 ).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 27.10.2019 року