Дата документу 17.04.2019 Справа № 334/6786/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/6786/18Головуючий у 1-й інстанції Гнатюк О.М. Повний текст рішення складено 18.01.2019 року.
Пр. № 22-ц/807/1362/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» (надалі - ПрАТ «Запоріжтрансформатор») про стягнення заборгованості середнього заробітної плати за період медичного обстеження на профзахворювання

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час проходження медичного обстеження за періоди з 28.08.2017 по 08.09.2017 в розмірі 3366,24 грн., з 13.11.2017 по 24.11.2017 в розмірі 3093,72 грн., з 29.01.2018 по 03.02.2018 в розмірі 1259,28 грн., який у сукупності складає 7719,24 грн.

В обґрунтування свого позову зазначав, що з 12.12.1997 року по 13.01.2000 року та з 16 грудня 2003 року по 03 травня 2018 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. У травні 2017 року роботодавець направив позивача до ТОВ «Вітацентр», що на той час здійснювало обслуговування працівників підприємства для проходження щорічного медичного огляду. За результатами огляду позивачу з підозрою на профзахворювання було рекомендовано звернутися за обстеження до профпатолога. З 28.08.2017 по 08.09.2017 та з 13.11.2017 по 24.11 2017 включно перебував у КУ «ЗОКЛ» ЗМР з приводу обстеження на профзахворювання. Для вирішення експертних питань позивачу було рекомендовано пройти повторно обстеження в клініці ДУ «УКРНДІПРОММЕД» з наданням уточнення до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, у зв'язку з чим у період з 29.01.2018 по 03.02.2018 включно позивач перебував у ДУ «УКРНДІПРОММЕД», внаслідок чого позивачу було встановлено характер захворювання - професійне. 03.11.2017 року та 16.05.2018 позивач звертався до відповідача з вимогою про оплату середнього заробітку за час проходження медичного обстеження, проте йому було повідомлено про відсутність підстав для оплати йому середнього заробітку у зв'язку з тим, що працівника було оправлено на обстеження не роботодавцем та не у порядку проходження попереднього, періодичного або позачергового огляду.

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 26) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2019 року (а.с. 46-48) позовні вимоги ОСОБА_2 у цій справі задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Запоріжтрансформатор» на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за період проходження медичного обстеження з 28.08.2017 року по 8.09.2017 року в розмірі 3366,24 грн., з 13.11.2017 року по 24.11.2017 року в розмірі 3093,72 грн., з 29.01.2018 року по 3.02.2018 року в розмірі 1259,28 грн., а всього на загальну суму 7719,24 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Запоріжтрансформатор» на користь держави судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ПрАТ «Запоріжтрансформатор» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 52-59) просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 61).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 62), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного позовного без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 67).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 68-69).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ПрАТ «Запоріжтрансформатор» не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 2-4, 12-13, 17-18, 76-82, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 274, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_2 працював у ПрАТ «Запоріжтрансформатор», та 03.05.2018 він був звільненим за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 (копія а.с.5).

За результатами періодичного огляду працівників ремонтно-механічного цеху ПРАТ «Запоріжтрансформатор» медичною установою ТОВ «ВІТАЦЕНТР» складено заключний акт від 31.05.2017 року, згідно якого позивача направлено до обов'язкового медичного огляду на базі дослідження згідно чинного законодавства (копія а.с. 6-10).

У період з 28.08.2017 року по 08.09.2017 року включно позивач перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні профпатології та реабілітації потерпілих внаслідок аварії на ЧАЕС КУ «ЗОКЛ» ЗОР з приводу обстеження на профзахворювання, що підтверджується Довідкою від 08.09.2017 року №5299 (копія а.с. 16).

У період з 13.11.2017 рок у по 24.11.2017 року включно за направленням КУ «ЗОКЛ» від 06.11.2017 року ОСОБА_2 перебував у І терапевтичному відділенні ДУ «УкрНДІПромМед» з приводу обстеження на профзахворювання, що підтверджується відповідною довідкою №456 від 24.11.2017 року, яка була видана замість листка непрацездатності для оплати середнього місячного заробітку за період обстеження на профзахворювання (копія а.с.17).

У період з 29.01.2018 року по 03.02.2018 року включно за направленням КУ «ЗОКЛ» від 19.01.2018 року ОСОБА_2 перебував у І терапевтичному відділенні ДУ «УкрНДІПромМед» з приводу обстеження на профзахворювання, що підтверджується відповідною довідкою №482 від 03.02.2018 року, яка була видана замість листка непрацездатності для оплати середнього місячного заробітку за період обстеження на профзахворювання (копія а.с. 18).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 01.02.2018 року, протокол № 181 (копіяа.с.14-15), встановлено у ОСОБА_2 професійні захворювання, протипоказана робота в умовах дії пилу, токсичних речовин, шуму, важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату. Направлено на професійну МСЕК.

27.02.2018 року ПрАТ «Запоріжтрансформатор» склав акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_2 (копія а.с. 12-13).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціального експертною комісією серії АВ № 0835316 від 12.03.2018 року (копія а.с. 11), ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності з причини професійного захворювання.

Після завершення обстеження позивач 03.11.2017 року звернуся до відповідача з заявою (копія а.с. 19) про оплату середнього заробітку за час проходження медичного обстеження, надавши довідку №5299 від 08.09.2017 року.

Листом від 13.12.2017 року за № 1/09-15-1174 (копія а.с. 20) на заяву позивача від 03.11.2017 року ПрАТ «Запоріжтрансформатор» повідомив про відсутність підстав для оплати середнього заробітку з тієї обставини, що обстеження па профзахворювання не має статусу попередній чи періодичного медичного огляду.

Згідно ст.14 Закону України «Про охорону праці» працівник окрім іншого зобов'язаний проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди.

Положеннями ст.123 КЗпП України встановлено, що за час перебування в медичному закладі на обстеженні за працівниками, зобов'язаними проходити таке обстеження (ст.ст.169,191), зберігається середній заробіток за місцем роботи.

Дане положення міститься і в нормах ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону праці» та п.2.21 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого Наказом МОЗ №246 від 21.05.2007 року .

Нормами ст. 169 ч. 1 КЗпП України, ст. 17 ч.1 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що роботодавець зобов'язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов'язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.

За змістом п.2.2, 2.3, 2.5, пп.4.3.2 п.4.3 Порядку заклади державної санітарно-епідеміологічної служби щорічно за заявкою роботодавця (його представника), за участю представника первинної профспілкової організації або уповноваженої працівниками особи визначають категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичному огляду та до 1 грудня погоджують списки працівників, які підлягають періодичним медоглядам, та план-графік проведення медогляду закладами охорони здоров'я.

На підставі цього роботодавець складає поіменні списки працівників, які підлягають періодичним медичним оглядам, узгоджує їх у санітарно-епідеміологічній станції. Роботодавець за рахунок власних коштів забезпечує організацію проведення медичних оглядів, витрати на поглиблене медичне обстеження працівника з підозрою на професійні та виробничо-зумовлені захворювання та їх медичну реабілітацію, диспансеризацію працівників груп ризику розвитку професійних захворювань.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров'я пов'язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров'я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов'язки. Аналогічне положення містить п.3.8 Порядку.

Судом першої інстанції було також правильно встановлено, що позивач не звернувся до відповідача після медичного обстеження з заявою про забезпечення позачергового медичного огляду працівника, однак і ПрАТ «ЗТР» за власною ініціативою не забезпечив вказане медичне обстеження.

Факт відсутності заяви ОСОБА_2 до роботодавця про направлення на позачерговий медичний огляд у даному випадку є формальним, таким, що не позбавляє його права на отримання середнього заробітку за період обстеження на профзахворювання, що гарантовано статтею 169 КЗпП України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про охорону праці».

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач звернувся до медичного закладу і проходив там обстеження з підстав захворювання, яке виникло в результаті шкідливих умов праці, тобто він проходив обстеження і лікування пов'язане безпосередньо з виконанням роботи на підприємстві відповідача, отримав відповідно до законодавства довідки, що видані замість листа непрацездатності для оплати середнього місячного заробітку на період обстеження на профзахворювання, які роботодавцем не оплачені, тому суд першої інстанції правильно вважав, що позов позивача у цій справі підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача сум середнього заробітку за зазначений період.

Що стосується розрахунку середнього заробітку за періоди медичного обстеження з 28.08.2017 року по 08.09.2017 року; з 13.11.2017 року по 24.11.2017 року; з 29.01.2018 року по 03.02.2018 року, то суд першої інстанції правильно прийняв до уваги розрахунок, наданий позивачем у справі (а.с.2), оскільки він відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Абзацом третім пункту 2 Порядку передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, які передували події, з якою пов'язана відповідна виплата.

За змістом абзацу першого пункту 8 Порядку обчислення виплат провадиться шляхом множення середньоденного (погодинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (погодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих днів на число відпрацьованих робочих днів.

Таким чином заборгованість по оплаті середнього заробітку за період з 28.08.2017 року по 08.09.2017 складає 3366,24 грн., за період з13.11.2017 року по 24.11.2014 року - 3093,72 грн., а за період з 29.01.2018 по 03.02.2018 - 1259,28 грн., що у сукупності становить загальну суму середнього заробітку у розмірі 7719,24 грн.

При вищевикладених обставинах, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявлені вимоги позивача у цій справі є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, а тому підлягають задоволенню з вищенаведених підстав.

Доводи апеляційної скарги відповідача ПрАТ «Запоріжтрансформатор» дублюють доводи заперечень відповідача на позов позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав оцінку у цій справі з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи апеляційної скарги відповідача також не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача ПрАТ «Запоріжтрансформатор», передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач «Запоріжтрансформатор» не надав суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача та у спростування позову позивача у цій справі.

Саме за результатами періодичного огляду працівників ремонтно-механічного цеху ПРАТ «Запоріжтрансформатор» медичною установою ТОВ «ВІТАЦЕНТР» складено заключний акт від 31.05.2017 року, згідно якого позивача направлено до обов'язкового медичного огляду на базі дослідження згідно чинного законодавства (копія а.с. 6-10).

Безпідставними також є доводи апеляційної скарги відповідача про відсутність у позивача листка непрацездатності, як підстави для виплати йому відповідачем середнього заробітку позивача за період проходження останнім медичного обстеження у вищевказаний період.

Оскільки, як зазначено у самих довідках, виданих ДП «УкрНДІПромМЕД» № 5299, №456, № 482: «довідка видана замість листка працездатності для оплати середнього заробітку на період обстеження на профзахворювання» (а.с.16-18).

Крім того, судом першої інстанції було правильно встановлено, що середній заробіток позивача за період проходження останнім медичного обстеження у вищевказаний період був розрахований у цій справі з урахуванням довідки про заробітну плату позивача у відповідача (а.с.11).

Відповідач не надав суду першої інстанції у цій справі свого контррозрахунку середнього заробітку позивача за період проходження останнім медичного обстеження у вищевказаний період.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ПрАТ «Запоріжтрансформатор».

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною відповідача апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов'язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

Зазначення судом першої інстанції в оскаржуємому рішенні середньої заробітної плати за період проходження медичного обстеження у загальній сумі 7719,24 грн. без зазначення при цьому, що ця сума є сумою без урахування податків та зборів, не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі апеляційним судом за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ПрАТ «Запоріжтрансформатор», а може бути підставою для роз'яснення даного рішення за заявою учасників цієї справи або виконавця в порядку ст. 271 ЦПК України.

Описка в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції у цій справі, зокрема у резолютивній частині рішення щодо зазначення неправильної суми стягнутого судового збору «1921,00 грн.» замість правильно визначеної у мотивувальній частині рішення суми судового збору «704,80 грн.», що підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «Запоріжтрансформатор» на користь держави в разі задоволення позову позивача у цій справі при вищевикладених обставинах в силу вимог ст. 141 ЦПК України, не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі апеляційним судом за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги ПрАТ «Запоріжтрансформатор», а можуть бути виправлені у подальшому за ініціативою суду чи за заявою учасників цієї справи судом першої інстанції в порядку ст. 269 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ПрАТ «Запоріжтрансформатор» не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у належному розмірі 1057,20 грн. (розрахунок: судовий збір у розмірі 704,80 грн., від сплати якого був звільнений позивач при подачі вищезазначеного позову у вересні 2018 року до суду першої інстанції у цій справі, *150%/100%).

Зайво сплачений відповідачем при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі судовий збір у сумі 450,00 грн. (розрахунок: 1507,20 грн. (платіжне доручення а.с. 58) -належний розмір судового збору за апеляційну скаргу у цій справі 1057,20 грн.) може бути повернутий апеляційним судом відповідачеві у подальшому за клопотанням останнього на підставі ст. 7 ч. 1 п. 1 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 17.04.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.