ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/1219/19Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М.
Провадження № 22-ц/817/1036/19 Доповідач - Сташків Б.І.
Категорія - 24000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Костів О. З., Щавурська Н. Б.,

за участю секретаря Сович Н.А.

та сторін- представника заявника ОСОБА_1 - Дяків О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу № 593/1219/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Дяків Оксани Ярославівни на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2019 року, постановлену суддею Крамар В.М., у справі за клопотанням ОСОБА_1 про визнання і примусове виконання рішення іноземного суду, що підлягає обов`язковому виконанню на підставі міжнародного договору,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року до суду на підставі Конвенції про міжнародне стягнення аліментів на утримання дітей та інших видів сімейного утримання, надійшло клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , про визнання і примусове виконання рішення іноземного суду, що підлягає обов`язковому виконанню на підставі міжнародного договору, в якому заявник просила визнати та виконати на території України рішення районного суду у м. Ропчинці ІІІ Відділ з питань сім`ї і неповнолітніх від 09 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 в особі її матері ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про підвищення аліментів.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про визнання і примусове виконання рішення іноземного суду, що підлягає обов`язковому виконанню на підставі міжнародного договору залишено без розгляду та повернуто клопотання разом з документами, що додано до нього, представнику особи, що його подала, ОСОБА_2 .

На вказану ухвалу від представника ОСОБА_1 - Дяків ОСОБА_6 поступила апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати ухвалу суду, як таку що перешкоджає подальшому провадженні у справі і направити справу для продовження розгляду до Бережанського районного суду Тернопільської області.

У доводах апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції не враховано усіх обставин справи. Зокрема, зазначає, що суд безпідставно повернув клопотання заявника, посилаючись на те, що заявником подано не повний текст міжнародного рішення, оскільки в поданому міжнародному рішенні не вказано що це є скорочене рішення, а отже вважає, що це є єдине рішення, яке підлягає обов`язковому виконанню на підставі міжнародного договору.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - Дяків О.Я. підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити, посилаючись на мотиви викладені в ній.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення повістки , за №010, що відповідно до вимог ч.2. ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи,які з`явилися в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що стороною, яка подала клопотання про визнання і примусове виконання рішення іноземного суду, що підлягає обов`язковому виконанню на підставі міжнародного договору, не додано повну копію рішення, засвідчену компетентним органом у державі походження, а додано лише резолютивну частину рішення (виписку або витяг з рішення).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно із ст. 82 Закону України «Про міжнародне приватне право», визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 465 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Частиною другою статті 466 ЦПК України визначено, що до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України від 20 липня 2006 року № 15-V "Про приєднання України до Конвенції про стягнення аліментів за кордоном" (далі Конвенція) Україна приєдналася до цієї Конвенції, укладеної 20 червня 1956 року.

24 травня 1993 року між Україною та Республікою Польща підписано Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах (далі Договір), який ратифіковано Законом України від 4 лютого 1994 року № 3941-XII. Договір набрав чинності для України 14 серпня 1994 року.

Згідно положень статей 49-50 Договору, рішення судів Договірних Сторін, зокрема з цивільних справ, підлягають визнанню і виконанню на території іншої Договірної Сторони, зокрема, якщо: згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене, воно набрало законної сили і підлягає виконанню; суд, який виніс рішення, був компетентним на підставі цього Договору, а в випадку відсутності такого врегулювання в Договорі - на підставі законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; сторона не була позбавлена можливості захисту своїх прав, а у випадку обмеженої процесуальної здатності - належного представництва, а зокрема, сторона, яка не прийняла участі в розгляді справи, отримала виклик в судове засідання своєчасно і належним чином.

Статтею 51 Договору визначено, що клопотання про визнання і виконання рішення може бути подане безпосередньо до відповідного суду тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, або також за посередництвом суду, який розглядав справу в першій інстанції. До клопотання потрібно додати: рішення або його завірену копію разом з підтвердженням, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню; документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесене рішення і яка не приймала участь у розгляді справи, отримала виклик у судове засідання своєчасно і належним чином, згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене; завірений переклад клопотання, а також документів, зазначених в підпунктах 1-2, на мову тієї Договірної сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане.

Відповідно до п. 2 ст. 52 Договору при розгляді справи про визнання і виконання рішення, суд Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане, обмежується перевіркою виконання умов, передбачених статтями 50 і 51.

Як вбачається з матеріалів справи, представник заявника звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про визнання і примусове виконання рішення від 09 травня 2017 року Районного суду у м.Ропчинці Ш Відділ з питань сім`ї і неповнолітніх у справі за позовом неповнолітніх у справі за позовом ОСОБА_3 в особі її матері ОСОБА_4 до ОСОБА_5 . Вирішено збільшити розмір аліментів від відповідача ОСОБА_5 з суми 200 польських злотих щомісяця, присуджених Рішенням Районного суду у м. Ропчиці від 30 грудня 2003 року, номер провадження ІІІ RC24/03 до суми по 400 польських злотих щомісяця, які повинні оплачуватися наперед кожного 1-го числа місяця разом з відсотками за законом на випадок прострочення оплати будь-якого платежу на руки матері неповнолітньої позивачки ОСОБА_4 , починаючи від 14 грудня 2016 року. Рішення в цій частині звернуто до негайного виконання.

До вказаного клопотання заявником подано ряд документів, зокрема: заява про визнання або визнання та здійснення рішення (переклад з польської мови); заява про визнання або визнання та здійснення рішення (мовою оригіналу) 2-і; звернення до Міністерства юстиції України (переклад з польської мови); звернення до Міністерства юстиції України (мовою оригіналу); рішення від 9 травня 2017 року (переклад з польської мови); рішення від 9 травня 2017 року (мовою оригіналу) 2017 року (переклад з польської мови);рішення від З жовтня 2017 року (мовою оригіналу); виклик відповідача на перше судове засідання (переклад з польської мови); пояснення; роз`яснення та інформація про медіацій ний процес в справах сімейних, про розлучення і сепарацію; позов у справі про збільшення розміру аліментів; посвідчення центру виховання молоді щодо харчування неповнолітньої; відповідь на запит Районного суду в Ропчицях від дня 29 грудня 2016 року про внесення доповнення до офіційного позову; скан-копія конверту; рішення від 14 березня 2017 року (переклад з польської мови); рішення від 14 березня 2017 року (мовою оригіналу); ствердження (переклад з польської мови) електронне підтвердження (мовою оригіналу); виконавчий документ польською та англійською мовами; довіреність на представлення інтересів представником .

Суд апеляційної інстанції вважає не обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що стороною заявника не подано оригіналу рішення, а лише його скорочена частина.

Так, з рішення від 09 травня 2017 року Районного суду у м. Ропчинці Ш Відділ з питань сім`ї і неповнолітніх у справі за позовом неповнолітніх у справі за позовом ОСОБА_3 в особі її матері ОСОБА_4 до ОСОБА_5 вбачається, що воно засвідчене Районним судом у м. Ропчинці, містить печатку з державним гербом Республіка Польща, на рішенні знаходяться відповідні підписи. З оригіналом згідно. Рішення набрало законної сили 03 жовтня 2017 року, м. Ропчиці, 22 серпня 2018 року, підписаний керівником секретаріату ІІІ Відділу з питань сім`ї і неповнолітніх ОСОБА_7 .

Як вбачається з Цивільно-процесуального кодексу Республіка Польща, зокрема статті 328 , параграф 1 говорить, що обґрунтування судового рішення виробляється у письмовій формі на вимогу сторони про винесення судового рішення з обґрунтуванням. У разі обґрунтування, висловленого на засіданні, основні причини постанови не наводяться окремо.

Враховуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що представник стягувача долучив до клопотання належну копію іноземного рішення суду, засвідчену компетентним органом у державі походження, натомість суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що іноземне рішення суду є не повним (скороченим), оскільки повного судового рішення не існує. Дане рішення набрало законної сили, а тому підлягає до виконання.

Подібні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 466/10361/15-ц.

Відповідно до приписів п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Дяків Оксани Ярославівни задовольнити.

Ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови - 29 жовтня 2019 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Костів О.З.

Судді: Щавурська Н.Б.