ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/599/19 Справа № 183/4542/17 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000",

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2017 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" про розірвання договору оренди земельної ділянки - задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки площею 5,420 га, кадастровий номер НОМЕР_2, укладений 10 березня 2012 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Віта 2000», зареєстрований 17.08.2012 року у відділі Держкомзему Новомосковського району Дніпропетровської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за № 00-328.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальність «Агро-Віта 2000», , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), судові витрати в розмірі 640 грн. (шістсот сорок грн.).

В апеляційній скарзі ТОВ "Агро-Віта 2000" просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у відмовити задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" про розірвання договору оренди земельної ділянки.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ТОВ "Агро-Віта 2000" на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Агро-Віта 2000" на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року по справі № 183/4542/17 без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 220 грудня 2001 року виданого Перещепинською міською Радою народних депутатів, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,420 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Перещепинською міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка передана для ведення особистого селянського господарства.

Як вбачається з матеріалів справи, що 10 березня 2012 року між сторонами по справі було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,420 га, яка розташована на території Перещепинською міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, який 17 серпня 2012 року був зареєстрований у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру за НОМЕР_4.

Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,420 га.

Відповідно до умов Договору Відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку основну орендну плату у грошовій формі, у розмірі 4,00% від грошової оцінки землі, а також проводити безкоштовну поставку соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га, та сплачує за Орендодавця податок з доходів фізичних осіб, нарахований на суму орендної плати у розмірі та в порядку, встановленому законодавством.

Сторонами, відповідно до п.5. договору, було погоджено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, орендар також повинен підняти вартість орендної плати шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору.

Згідно наказу від 18.02.2016 року № 5-ОД, яким встановлено розмір орендної плати за укладеними договорами оренди з 01.01.2016 року (а.с. 41).

Відповідно до довідки наданої ТОВ "Агро-Віта 2000" позивач отримала 30.06.2013 року - 300,00 грн. в натуральній формі, 21.01.2014 року - 4074,00 грн. в грошовій формі, 29.05.2014 року - 288,00 грн. та 87,90 грн. в натуральній формі, 10.08.2014 року - 84,00 грн. в натуральній формі, 30.08.2014 року - 2120,00 грн. в натуральній формі, 25.11.2014 року - 1966,90 грн. в натуральній формі, 18.12.2014 року - 252,00 грн. в грошовій формі, 30.01.2015 року - 938,00 грн. в грошовій формі, 31.07.2015 року - 2982,00 грн. в натуральній формі, 30.09.2015 року - 360,00 грн. в натуральній формі, 25.12.2015 року 2266,00 грн. в грошовій формі, 10.02.2016 року - 1688,00 грн. в грошовій формі, 09.11.2016 року - 665,00 грн. в грошовій формі, 01.12.2016 року - 2464,00 грн., 1820 грн. та 4469 грн. в грошовій формі. (а.с. 30).

На підтвердження доказів виплати орендної плати представником відповідача надано відомість про виплату 21 січня 2014 року ОСОБА_1 4074,00 грн. орендної плати за 2013 рік; відомість про видачу позивачеві 23 серпня 2014 року пшениці на суму 2120,00 грн., 05 травня 2014 року продуктів на суму 376,00грн., 08 листопада 2014 року кукурудзи на суму 1157,00 грн.; відомість про виплату 03 грудня 2014 року ОСОБА_1 - 252,00 грн. та 30 січня 2015 року - 938, 00 грн. орендної плати за 2014 рік, а також 12 серпня 2015 року - 2464,00грн., 01 листопада 2016 року - 665,00грн., 09 листопада 2016 року - 1820,00 грн. та 28 грудня 2016 року - 4469,40 грн. - орендної плати за 2016 рік.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Вимогами ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Зазначеною нормою закону також передбачено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до умов договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. П.32 визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом.

Крім того, укладений між сторонами Договору встановлено, що договір може бути припинений у будь-який час за взаємної згоди сторін.

Договором встановлено, що він може бути припинений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Договором визначено, що його розірвання в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом.

Судом першої інстанції встановлено, що договір оренди землі визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі 2% від грошової оцінки землі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік.

Таким чином сторони, укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті.

Відповідно до ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що підставою для розірвання договору оренди, укладеного між сторонами є систематична несплата ТОВ «Агро-Віта 2000» визначеної договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що позивач не звертався до відповідача за послугами з безкоштовного проведення оранки, культивації присадибної ділянки та поставки соломи протягом 2012-2016 років, колегія суддів ставиться критично, оскільки відповідно до п.1 Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки вбачається, що за користування вказаною в договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2% від грошової оцінки землі, а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки Орендодавця до 0,40га, тобто позивач не повинна була звертатись до відповідача за послугами, а відповідач сам повинен був виконувати ці умови договору оренди земельної ділянки.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Віта 2000" - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В. Свистунова