Справа № 405/7077/17
Провадження №2/405/1494/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І., Тюпі Ю.В., Лисонь В.В., Шумейко Ю.В., Гершкул М.В.

за участю учасників справи:

представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , адвоката Суліменко Т.А.

та представника третьої особи без

самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 - адвоката Добрострой О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/7077/17 за позовом ОСОБА_1 до управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Міської ради міста Кропивницького, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права власності за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідачів управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради міста Кропивницького, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/10 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 , а також визнати за ним право на реєстрацію права власності та отримання свідоцтва про право власності на 1/10 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позову зазначив, що він (позивач) являться власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі - продажу, укладеного між ним (позивачем) та ОСОБА_9 28.02.1984 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори Лозовою С.В., зареєстрований в реєстрі за № 3-369 (06.10.1987 року право власності зареєстровано Кіровоградським міжміським бюро технічної інвентаризації). Відповідно до архівної довідки № 34541, виданої 19.04.2017 року КП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», співвласником вказаного будинку є ОСОБА_4 , якій належить квартира АДРЕСА_3 . Вказав, що більше 25-ти років ОСОБА_4 не проживає у зазначеній квартирі, причому квартира АДРЕСА_4 , у якій проживає він (позивач) розташована над квартирою АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_4 , та яка (квартира) почала руйнуватися, у зв`язку з чим він вимушений був утримувати квартиру АДРЕСА_5 , здійснював там поточні ремонти. У 2017 році він (позивач) почав цікавитися питанням про отримання приміщення - зазначеної квартири АДРЕСА_5 у власність, оскільки фактично володіє ним більше 20-ти років. Зі слів сусідів ОСОБА_4 була дуже похилого віку і ніхто з близьких родичів не навідував її. Дати народження та смерті ОСОБА_4 йому встановити не вдалося. Про наявність спадкоємців у ОСОБА_4 йому (позивачу) теж нічого не відомо.Усі його спроби встановити будь-які додаткові відомості щодо ОСОБА_4 не мали успіху. Не має він (позивач) і можливості отримати відомості щодо осіб, які, можливо, зверталися до бюро технічної інвентаризації з питанням оформлення чи переоформлення права власності на квартиру, належну ОСОБА_4 .

Зазначив, що протягом сімнадцяти років разом він разом зі своєю сім`єю користуються квартирою АДРЕСА_5 , утримують її та сплачують послуги з утримання, на підставі чого та з посиланням на ст.344 ЦК України, просив визнати за ним (позивачем) право власності за набувальною давністю на 1/10 частину будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12.12.2017 року відкрито позовне провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до розгляду.

При цьому, відзначається, що 15 грудня 2017 року набрав чинності в новій редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року Цивільний процесуальний кодекс України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, у зв`язку з чим, та враховуючи, що провадження у справі відкрито до набрання чинності ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року,розгляд зазначеної цивільної справи продовжено за правилами ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року, в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання у справі.

Ухвалою суду від 22.02.2018 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Суліменко Т.А, яке подано в судовому засіданні,до участі в даній цивільній справі залученов якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_9 ).

Ухвалою суду від 26.04.2018 року виправлено описку у вступній частині зазначеної вище ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 лютого 2018 року, а саме: замість зазначеної дати винесення ухвали «22.02.2018 року», зазначено дату винесення ухвали «13.03.2018 року».

Крім того, під час судового розгляду справи позивачем ОСОБА_1 подана заява, зареєстрована в суді за вх. № 17463 від 09.07.2018 року про уточнення позовних вимог, за якою позивач просив визнати за ним право власності в порядку набувальної давності на 1/10 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яким відповідає житлове приміщення під літ.А1 до складу якого входять кімната 1-1 площею 7, 23 кв.м, кімната 1-2 площею 8, 72 кв.м, кухня 1-3 площею 9, 5 кв.м, коридор 1-4 площею 3, 69 кв.м, а всього загальною площею 29, 14 кв.м, право спільної часткової власності на які зареєстровано за ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 20.12.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15 жовтня 2019 року) та адвокат Суліменко Т.А. (діє на підставі ордеру серії КР №58680 від 22.02.2018 року) в судовому засіданні позов, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог від 09.07.2018 року підтримали, посилаючись на підстави, зазначені в позові, просили позов задовольнити. Крім того, позивач ОСОБА_1 , будучи присутнім в судовому засіданні 04.03.2019 року з метою надання ним (позивачем) особистих пояснень, позов підтримав, просив його задовольнити, при цьому зазначив, що на момент укладення ним договору купівлі-продажу своєї частини домоволодіння АДРЕСА_1 у 1984 році, продавцем йому було передано ключі від приміщення, яке знаходиться під його (позивача) квартирою та хто був власником зазначеного приміщення, а так само чи було зареєстроване право власності на зазначене приміщення, - йому не було відомо. Більш того, про те, що даним приміщенням свого часу користувалась ОСОБА_4 йому (позивачу) повідомив ОСОБА_7 , який протягом тривалого часу проживає в зазначеному будинку, та про факт того, що на приміщення, розташоване під його квартирою, зареєстроване право власності за ОСОБА_4 йому стало відомо у 2017 році під час отримання архівної довідки. Також зазначив, що з квартири АДРЕСА_10 він знявся з реєстрації з 2000 року, до доньки переїхав у 2013 році, на даний час зареєстрований за адресою АДРЕСА_11 , однак він періодично проживає і за адресою АДРЕСА_1 . Також зазначив, що він володіє та утримує зазначений об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_12 , з моменту придбання ним у власність квартири АДРЕСА_10 , несе витрати по утриманню зазначеного майна та на зазначене майно співвласники будинку АДРЕСА_1 не претендують.

Представник відповідача управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, при цьому, в адресованій на адресу суду заяві від 18.04.2018 року, зареєстрованої судом 19.04.2018 року за вх.№10023, просив слухати справу за наявними матеріалами, без участі представника відповідача.Крім того, під час судового розгляду справи, представником відповідача подано заперечення проти позову, зареєстровані судом 22.03.2018 року за вх.№7306, за якими відповідач управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького заперечує проти позову, вважаючи вимоги позивача необгрунтованими, з тих підстав, що за набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні його власнику було відмовлено. Також зазначено, що однією з ознак володіння майном за правилами ст. 344 ЦК України є добросовісність, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Позивачем в порушення приписів ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів того, що він (позивач) не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, при цьому, позивачеві було достеменно відомо про те, що квартира АДРЕСА_12 належала ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.1964 року № 2-1791. Також зазначено, що при розгляді справ за позовами про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, необхідно звертати увагу на те, що набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, якщо річ, яка опинилася у володінні особи, є об`єктивно чужою, володілець є добросовісним набувачем та суб`єктивно вважає майно своїм, крім того, володіння повинно здійснюватись протягом усього строку відкрито та безперервно, строк володіння нерухомим майном повинен складати 10 років.

Окрім того, представником відповідача подано додаткові пояснення на позов, зареєстровані судом 19.04.2018 року за вх.№10023, за якими 12.04.2018 року відповідачем здійснено обстеження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , про що було складено акт, за яким було встановлено, що дана квартира знаходиться в півпідвальному приміщенні, під квартирою позивача, у ній відсутні комунікації, квартира знаходиться в аварійному стані та не підлягає ремонту. У зв`язку з аварійним станом даної квартири, у квартирі позивача підлога почала просідати та руйнуватися, позивач за власні кошти утримує дане приміщення. Мешканці квартири АДРЕСА_13 ( ОСОБА_11 ) та квартири АДРЕСА_14 ( ОСОБА_7 ) підтверджують факт не проживання відповідача ОСОБА_4 протягом тривалого часу, за адресою: АДРЕСА_9 , та не заперечують щодо визнання права власності за даною квартирою за позивачем. Обстеживши приміщення, відповідач дійшов висновку, що за останній період володіння було відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому, позивач ставиться до цього майна, як до власного.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради міста Кропивницькогов судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заяв, клопотань до суду не подавав.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_12 , будучи присутньою в попередньому судовому засіданні 17.05.2018 року, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивача.

Третя особа ОСОБА_7 , будучи присутнім в попередніх судових засіданнях, не заперечував щодо задоволення позовних вимог позивача, при цьому, зазначав, що за адресою АДРЕСА_1 він проживає з 1960 року та раніше позивача бачив часто, однак останні вісім місяців він ( ОСОБА_7 ) не проживає за даною адресою, так як здійснює догляд за хворою дружиною.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_13 , будучи присутнім в попередніх судових засіданнях, заперечував щодо задоволення позовних вимог позивача, зазначивши при цьому, що позивач ОСОБА_1 не проживає в квартирі АДРЕСА_10 більше 15-ти років, та в зазначеній квартирі проживає колишня дружина позивача разом з чоловіком та їх спільною дитиною.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_8 - адвокат Добрострой О.С. (діє на підставі ордеру серії КР №87407 від 15.05.2018 року) в судовому засіданні підтримала подані 22.05.2018 року ОСОБА_3 письмові пояснення, які зареєстровані судом за вх. №12900, за якими позовні вимоги позивач ОСОБА_1 вважає безпідставними та необгрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню з тих підстав, що в дійсності квартира АДРЕСА_12 , яка відповідає 11/50 частинам вказаного будинку, належить ОСОБА_3 та вона там зареєстрована, що підтверджується домовою книгою №829 для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_9 , а також ксерокопією паспорта. Крім того, за набувальною давністю може бути набуте право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю необхідно враховувати постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», і, зокрема, п.п.9, 11, 13 зазначеної Постанови, за якими при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння вважається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння вважаються безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. В свою чергу, обставини справи свідчать про те, що позивач був обізнаний відносно того, що власником 1/10 частини житлового будинку, на яку він просить визнати право власності за набувальною давністю, була ОСОБА_4 , а тому не можна вважати володіння позивача часткою ОСОБА_4 у праві власності на будинок добросовісним. У задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 просила відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, дослідивши інвентаризаційну справу №4397, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28 лютого 1984 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Лозовою С.В., зареєстровано в реєстрі за №3-369, належить на праві спільної часткової власності 6/25 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ).

Окрім того, відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 34541 від 19.04.2017 року, за архівними даними реєстрових книг обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 року, право власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за: ОСОБА_4 - 1/10 частини (приватна спільна часткова) на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.1964 року №2-1791 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора); ОСОБА_5 - 1/10 частини (приватна спільна часткова) на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.1975 року №1-1858 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора); ОСОБА_6 - 4/25 частини (приватна спільна часткова) на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.1987 року № 2-3408 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора); ОСОБА_1 - 6/25 частини (приватна спільна часткова) на підставі договору купівлі-продажувід 28.02.1984 року№ 3-364 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора); ОСОБА_7 - 9/50 частини (приватна спільна часткова) на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.11.1997 року № 1-4381(Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора); ОСОБА_14 - 11/50 частини (приватна спільна часткова) на підставі договору дарування від 22.06.2005 року №1-1522 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора).Записано в реєстрову книгу за №23, запис за №6990.

Судом також встановлено, зокрема, з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , виготовленого ОКП «Кіровоградське ООБТІ» станом на 14.04.2017 року, за яким відповідно до експлікації приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку АДРЕСА_1 , останній нараховує 6 квартир: квартира АДРЕСА_5 складається з кімнати 1-1, площею 7,23кв.м., кімнати 1-2, площею 8,72 кв.м., кухні 1-3 площею 9,5 кв.м., коридору 1-4, площею 3,69 кв.м., а всього по квартирі АДРЕСА_5 - 29,14 кв.м.; по квартирі АДРЕСА_13 загальна площа 56, 1 кв.м, житлова 35, 0 кв.м.; по квартирі АДРЕСА_15 загальна площа 33,2 кв.м, житлова 26,8 кв.м.; по квартирі №4 загальна площа 45,8 кв.м, житлова - 25,2 кв.м.; по квартирі АДРЕСА_4 загальна площа 46, 09 кв.м, житлова 28, 89 кв.м; по квартирі АДРЕСА_16 загальна площа 50, 6 кв.м, житлова 27,5 кв.м.

Статтею 15 ЦК України, частиною 1 ст.4 ЦПК України, передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права та інтересу, - є визнання права.

Крім того, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Підставу позову складають зазначення фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин.

Крім того, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно з п.13 зазначеної Постанови можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

З огляду на зазначене, позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з зазначеним позовом про визнання права власності за набувальною давністю, як на підстави позовних вимог зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_2 , при цьому співвласником вказаного будинку є ОСОБА_4 , якій належить квартира АДРЕСА_3 , та яка більше 25-ти років не проживає у зазначеній квартирі, причому належна йому квартира АДРЕСА_17 , яка належить ОСОБА_4 , та яка (квартира) почала руйнуватися, у зв`язку з чим він вимушений був утримувати квартиру АДРЕСА_5 , здійснював там поточні ремонти та фактично володіє зазначеним майном більше 20-ти років, що в сукупності є підставою для визнання за ним (позивачем) права власності на зазначене майно за набувальною давністю.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном - протягом 5 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо іншого не встановлено цим кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Отже, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість і безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який становить неменше ніж 10 років.

Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном.

Аналізуючи поняття добросовісності володіння як ознаки набувальної давності за ст.344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений в тому, що на це майно не претендують інші особи й він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які зумовили його володіння, не давали й не могли давати володільцюсумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 ЦК, а саме: наявності суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законності об`єкта володіння; добросовісності заволодіння чужим майном; відкритості володіння; безперервності володіння; спливу встановлених строків володіння; відсутності норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридичналегітимація).

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх зазначених умов у сукупності.

Такого правового висновку дійшла Велика палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 у справі №910/17274/17 (провадження №12-291гс18).

В свою чергу, оцінюючи надані позивачем ОСОБА_15 докази, судом встановлено, зокрема, з довідки квартального комітету №26 Подільського району м.Кропивницького №389 від 27 вересня 2017 року, що позивач ОСОБА_15 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_18 в період з 21.12.1983 року по 24.10.2000 року. 24.10.2000 року виписаний з даної адреси, та за вказною адресою проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з паспортними даними позивач ОСОБА_15 з 19.01.2007 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_11 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 99279811 від 04.10.2017 року, є наявною інформація з реєстраційним номером майна 3077999, тип майна: будинок, адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 , загальна площа 252,56 кв.м, номер запису 6167 в книзі 21, та з відомостями про право власності (архівний запис): власник ОСОБА_4 , форма власності приватна; частка власності: 1/10; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, № 2-1791 від 31.03.1964 року, Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора, укладений між ОСОБА_17 , як Продавцем, та ОСОБА_4 , як Покупцем, наданого Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області на запит суду вих. № 405/7077/17/51099/18 від 07.11.2018 року.

Крім того, відповідно до акту обстеження об`єкта нерухомого майна від 12.04.2018 року,проведеного та складеного головним спеціалістом управління комунальної власності міської ради м. Кропивницького А.Пасенко за адресою: АДРЕСА_9 , власник квартири помер, квартира знаходиться в півпідвальному приміщенні, комунікації відсутні, стіни та стеля знаходяться в жахливому стані. Дана квартира не придатна для проживання. Знаходиться під квартирою АДРЕСА_4 , у зв`язку з аварійним станом, підлога в квартирі АДРЕСА_4 почала просідати.

При цьому, на запити суду відповідно до інформації Кропивницького міського відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 19.04.2018 року за вих. № 462-14.12-01/01-9 та від 13.06.2018 року № 679-14.12-01/01-07, наданої на запити суду № 405/7077/17/17301/18 від 16.04.2018 року та 405/7077/17/27056/18 від 11.06.2018 року, відповідно до якої повідомлено про неможливість виконання запитів суду про надання актового запису про смерть ОСОБА_4 (орієнтовна дата народження в період 1900 по 1910 рр., орієнтовано дата смерті в період з 1980 по 1990 рр.), оскільки не має можливості ідентифікувати особу, щодо якої зроблено запит та проведення перевірки наявності актового запису про смерть ОСОБА_4 за період з 1980-1990 рр. Додатково повідомлено, що відділом проведено перевірку наявності актового запису про смерть в архіві відділу щодо ОСОБА_4 за період з 1998 року по теперішній час, та за результатами проведеної перевірки актовий запис про смерть на вказану громадянку відсутній.

Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторін свідки пояснили, зокрема, свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що позивач ОСОБА_1 є її батьком, та вона проживала за адресою АДРЕСА_1 до 2008 року, та в квартирі АДРЕСА_4 завжди проживала її (свідка) родина, а приміщення, яке знаходиться під їх квартирою ніхто ніколи не ремонтував. Також зазначила, що після розлучення батьків між ними залишилися добрі відносини, і її батько періодично проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що в будинку АДРЕСА_1 вона прожила 42 роки, проживає в квартирі АДРЕСА_13 , та позивач ОСОБА_1 постійно проживає в квартирі АДРЕСА_10 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що ОСОБА_1 (позивача), ОСОБА_4 (відповідача) та третіх осіб по справі він не знає. Зазначив, що з 2001 року по 2018 рік він проживав за адресою: АДРЕСА_19 , однак, хто проживав в буд. АДРЕСА_1 , він не знає, лише один раз він був у дворі будинку АДРЕСА_1 , коли звертався до сусідів, які проживали в кв. АДРЕСА_20 для погодження меж земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ст.79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі.

З огляду на викладене вище, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, наданих учасниками справи доказів, та оцінивши наявні докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку про те, щовстановлені судом обставини справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 був обізнаний відносно того, що власником 1/10 частини будинку АДРЕСА_1 , на яку він просить визнати право власності за набувальною давністю, була ОСОБА_4 , а тому не можна вважати володіння позивачем часткою ОСОБА_4 у праві власності на будинок добросовісним, а так само позивачем не доведеновідкритість та безперервність володіння зазначеним майном, належним на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 , тим самим, судом відзначається, що позивачем ОСОБА_1 не доведено всіх обставин, передбачених ст.344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, що є підставою для відмови позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору, понесені позивачем ОСОБА_1 , залишити по фактично понесеним позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Міської ради міста Кропивницького, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права власності за набувальною давністю на 1/10 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , якій відповідає житлове приміщення під літ.А1 до складу якого входять кімната 1-1 площею 7, 23 кв.м, кімната 1-2 площею 8, 72 кв.м, кухня 1-3 площею 9, 5 кв.м, коридор 1-4 площею 3, 69 кв.м, а всього загальною площею 29, 14 кв.м, право спільної часткової власності на які зареєстровано за ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова