САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/788/19
Провадження №2/726/237/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Осипчук Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позові посилається на те, що їй на праві приватної власності належить будинковолодіння з належними будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , і яке складається з житлового будинку літ. "А" загальною площею 48,20 кв.м. в т.ч. дві житлові кімнати площею 33,90 кв.м., житлового будинку літ. "Д" загальною площею 81,30 кв.м. в т.ч. чотири житлові кімнати площею 59,70 кв.м., літньої кухні літ. "Е", погребу літ. "Пг", криниці літ. "К", вигрібної ями - І та огорожі № 1-4 на підставі рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.07.2016 року у справі №726/1051/16-ц.

Зазначає, що за вищевказаною адресою, згідно довідки виданої ПП «Садгора-Сервіс» від 15.02.2019 року № 336, зареєстрований її брат, ОСОБА_2 , проте, не проживає там з 2004 року.

Вказує на те, що відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстраційного обліку зі спірного будинковолодіння, участі у витратах на його утримання не бере, а його реєстрація за вказаною адресою створює мені, як власнику вказаного будинковолодіння, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні нерухомим майном, а також зобов`язує нести тягар утримання будинковолодіння і за особу, яка фактично в ньому не проживає.

Зазначає, що реєстрація відповідача у будинковолодінні з належними будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 має формальний характер та порушує її права вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушує витрачати особисті кошти на оплату житлово-комунальних послуг за Відповідача, тому є достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Просить усунути перешкоди в користуванні власністю - будинковолодінням з належними будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і яке складається з житлового будинку літ. "А" загальною площею 48,20 кв.м. в т.ч. дві житлові кімнати площею 33,90кв.м., житлового будинку літ. "Д" загальною площею 81,30 кв.м. в т.ч. чотири житлові кімнати площею 59,70 кв.м., літньої кухні літ. "Е", погребу літ. "Пг", криниці літ. "К", вигрібної ями - І та огорожі № 1-4, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування вказаним будинковолодінням.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 06.07.2016 року визнано за ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинковолодіння з належними будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , і яке складається з житлового будинку літ. "А" загальною площею 48,20 кв.м. в т.ч. дві житлові кімнати площею 33,90 кв.м., житлового будинку літ. "Д" загальною площею 81,30 кв.м. в т.ч. чотири житлові кімнати площею 59,70 кв.м., літньої кухні літ. "Е", погребу літ. "Пг", криниці літ. "К", вигрібної ями - І та огорожі № 1-4.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер 64477028 від 27.07.2016 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинковолодіння з належними будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що згідно довідки № 366 від 15.02.2019 року виданої ПП «Садгора-Серсів» за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що згідно нотаріально посвідченою заявою приватного нотаріуса Калуш Н.Д. серії ННТ 128616 громадяни Маковійчука Сергія ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які проживають по АДРЕСА_1 , та, які підтверджують, що з 2004 року за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 не проживає, його речей у будинку не має.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна мас право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 р. зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради за зверненням заінтересованої особи на підставі відповідного рішення суду, що набрало законної сил про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до ст.150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд.

Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні власністю - будинковолодінням з належними будівлями та спорудами, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і яке складається з житлового будинку літ. "А" загальною площею 48,20 кв.м. в т.ч. дві житлові кімнати площею 33,90кв.м., житлового будинку літ. "Д" загальною площею 81,30 кв.м. в т.ч. чотири житлові кімнати площею 59,70 кв.м., літньої кухні літ. "Е", погребу літ. "Пг", криниці літ. "К", вигрібної ями - І та огорожі № 1-4, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування вказаним будинковолодінням.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768.40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Л. В. Байцар