ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №577/4561/15-ц

Номер провадження 22-ц/816/2575/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання -Попової А.П.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2;

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року, в складі судді Буток Т.А., ухвалене у м. Конотоп,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивував тим, що 25 вересня 1993 року сторони зареєстрували шлюб, який рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року розірвано.

У період шлюбу вони придбали майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 з господарсько-побутовими будівлями; квартиру АДРЕСА_2; автомобіль «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску; автомобіль «ЗІЛ - ММЗ 554 М», реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску; мопед «SIGMA Line 50 Х», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2011 року випуску; трактор колісний «Т-25 А», реєстраційний номер НОМЕР_4, 1990 року випуску. Сторони не можуть дійти згоди щодо поділу майна подружжя.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив провести поділ спільного сумісного майна колишнього подружжя та виділити йому у власність житловий будинок АДРЕСА_1 з господарсько-побутовими будівлями, автомобіль «ЗІЛ - ММЗ 554 М», мопед «SIGMA Line 50 Х» та трактор колісний «Т-25 А», відповідачу виділити у власність квартиру АДРЕСА_2 та легковий автомобіль «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Поділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності, виділено ОСОБА_1 наступне майно: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 115575 грн, автомобіль ЗІЛ - ММЗ 554 М, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску, вартістю 40000 грн, мопед SIGMA Line 50 Х, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2011 року випуску, вартістю 1000 грн, трактор колісний Т-25 А, реєстраційний номер НОМЕР_4, 1990 року випуску, вартістю 40000 грн, а всього на загальну суму 196575 грн та визнано за ним право власності на вказане майно.

Виділено ОСОБА_2 наступне майно: квартиру АДРЕСА_2 вартістю 603324 грн, автомобіль CHEVROLET Aveo 1.5і, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, вартістю 137046 грн, а всього загальною вартістю 740370 грн та визнано за нею право власності на вказане майно.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 05 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року в частині поділу житлового будинку АДРЕСА_1 і квартири АДРЕСА_2 змінено та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу майна колишнього подружжя право власності на 1/2 частку у вказаному майні, а саме: у житловому будинку за вказаною адресою, а також у квартирі за зазначеною адресою, за кожним.

В іншій частині рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28023 грн грошової компенсації за надлишково отримане майно.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 лютого 2019 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Сумської області від 05 липня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким визнати право власності на 1/2 частку у всьому спірному майні за кожним з колишнього подружжя.

Апеляційна скарга мотивована тим, що між ними відсутня домовленість про поділ їх спільного майна, як подружжя, тому за кожним з них має бути визнано право власності на спірне майно без його реального поділу, тобто з визначенням лише ідеальних часток подружжя в цьому майні, тобто по 1/2 частці за кожним. Крім того, відповідач вважала незаконним виділення позивачу у власність житлового будинку з господарськими спорудами, оскільки вона зареєстрована в ньому, але не має можливості там проживати, так як позивач створює перешкоди в цьому.

Щодо вирішення питання про поділ однокімнатної квартири та легкового автомобіля «CHEVROLET», то відповідач зазначала, що це майно було придбано ними для сина і на цей час ним користується він. Квартира не використовується ними ще і тому, що знаходиться в іншій місцевості.

Крім того, не погоджувалась з поділом судом першої інстанції автотранспортних засобів та трактора, посилаючись на те, що вантажний автомобіль і трактор були придбані колишнім подружжям для отримання прибутку для сім'ї від їх використання, а не для професійної діяльності позивача.

Посилаючись на те, що вказане рухоме майно є неподільним, а вони не можуть дійти згоди щодо його поділу, просила залишити рухоме майно без його реального поділу, визначивши ідеальні частки подружжя в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 і її представника - адвоката Двінського Ю.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вищевказаним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи убачається, що сторони з 25 вересня 1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2015 року (том 1, а.с. 4).

За час шлюбу сторони за спільні кошти придбали житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2; автомобіль ЗІЛ - ММЗ 554 М, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску; мопед SIGMA Line 50 X, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2011 року випуску; трактор колісний Т-25 А, реєстраційний номер НОМЕР_4, 1990 року випуску; автомобіль CHEVROLET Aveo 1.5і, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску (а.с. 5, 6, 12, 13, 14).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 30 листопада 2015 року ринкова вартість житлового будинку та надвірних будівель з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 становить 115575 грн (а.с. 51-61, 62-72).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 23 листопада 2015 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 становить 603324 грн (а.с. 73-83, 84-94).

Згідно зі звітом про незалежну оцінку ринкової вартості колісно-транспортного засобу від 23 листопада 2015 року ринкова вартість автомобіля «Сhevrolet Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, становить 137046 грн (а.с. 95-101, 102-106).

Крім того, між сторонами досягнуто згоди щодо вартості іншого спірного майна, а саме: автомобіля «ЗІЛ - ММЗ 554 М», реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску, у розмірі 40000 грн, мопеда «SIGMA Line 50 X», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2011 року випуску, у розмірі 1000 грн, трактора колісного «Т-25 А», реєстраційний номер НОМЕР_4, 1990 року випуску, у розмірі 40000 грн.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову мотивоване тим, що набуте сторонами за час шлюбу майно може бути реально поділено між ними з урахуванням фактичного порядку користування вказаним майном та інтересів кожної із сторін і даних про те, що кожному з них можливо виділити як жиле приміщення, так і транспортний засіб.

Проте, колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України конкретизовано, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч.1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України закріплено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно із ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України; присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Отже, в разі, коли один з подружжя не вчинив передбачених ч. 5 ст. 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між сторонами відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, квартира, автомобіль ЗІЛ - ММЗ 554 М, мопед SIGMA Line 50 X, трактор та автомобіль CHEVROLET Aveo 1.5і набуті сторонами у період шлюбу, тому є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, яке відповідно до статей 60, 70, 71 СК України підлягає поділу.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що вони не дійшли домовленості щодо володіння, користування і розпорядження спірним майном, між ними не досягнуто згоди щодо грошової компенсації замість їх частки у праві спільної сумісної власності на майно, жодним із подружжя не внесено відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Рішення суду першої інстанції про поділ майна колишнього подружжя при такому варіанті, коли у власність позивачу був виділений жилий будинок з господарськими будівлями і спорудами, автомобіль ЗІЛ - ММЗ 554 М, мопед SIGMA Line 50 Х, трактор, а відповідачу - однокімнатна квартира та автомобіль CHEVROLET Aveo 1.5і, якими фактично користується їх повнолітній син, порушує принцип рівності прав кожного з подружжя на володіння, користування і розпорядження тим майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. При такому варіанті поділу нерухомого майна порушуються інтереси відповідача, оскільки виділене їй майно знаходиться в іншій місцевості.

Крім того, позивачем не доведено, що між сторонами фактично склався відповідний порядок користування нерухомим майном, що свідчить про невідповідність висновків суду при вирішенні зазначеного питання обставинам справи.

Враховуючи, що сторони не вчинили дій стосовно реального поділу спільного сумісного майна подружжя, а рухоме майно та однокімнатна квартира у багатоповерховому будинку відносяться до неподільних речей, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до положення ч. 1 ст. 70 СК України за позивачем та відповідачем (за кожним з них) слід визнати право власності на 1/2 частину спірного майна, як на ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу, залишивши це майно у їх спільній частковій власності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають компенсації судові витрати в розмірі 5153 грн 20 коп, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381- 384, 389, 390 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2016 року та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1; 1/2 частку квартири АДРЕСА_2; 1/2 частку трактора колісного Т-25 А, реєстраційний номер НОМЕР_4, 1990 року випуску; 1/2 частку автомобіля ЗІЛ ММ З554 М, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску; 1/2 частку автомобіля CHEVROLET Aveo 1.5і, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску; 1/2 частку мопеда SIGMA Line 50 Х, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2011 року випуску.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1; 1/2 частку квартири АДРЕСА_2; 1/2 частку трактора колісного Т-25 А, реєстраційний номер НОМЕР_4, 1990 року випуску; 1/2 частку автомобіля ЗІЛ ММ З554 М, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску; 1/2 частку автомобіля CHEVROLET Aveo 1.5і, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску; 1/2 частку мопеда SIGMA Line 50 Х, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2011 року випуску.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію судових витрат у розмірі 5153 грн 20 коп, понесених у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко