Справа № 443/695/19 Головуючий у 1 інстанції: Коліщук З.М.
Провадження № 22-ц/811/1923/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Бойко С.М., Савуляка Р.В.

Секретар Іванова О.О.

З участю представника заявника Яременко І.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 443/695/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 11 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_2 в інтересах якої діє як представник адвокат Яременко Ігор Олегович, зацікавлена особа Жидачівська Державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

06 травня 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту приналежності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Сертифіката про право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , виданого 22.12.2003 року на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 11 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі .

Ухвалу суду оскаржив представник заявника ОСОБА_2 - адвокат Яременко І.О. В апеляційній скарзі зазначає, що із оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає таку необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції застосував положення ч.4 ст. 315 ЦПК при розгляді заяви, не з`ясувавши обставин справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Вважає помилковим висновок суду, що існує спір про право, відмова у відкритті провадження по справі є передчасною. Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріусом відмовлено заявнику в оформленні права на спадщину через те, що правовстановлюючий документ видано на ім`я ОСОБА_4 , а наявна розбіжність унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, тобто виник спір щодо права спадкодавця на земельний пай. Висновки суду суперечать ст. 315 ч.2 ЦПК України, оскільки юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Вважає, що визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Судом не враховано, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем до майна померлої матері та фактично прийняла спадщину, оскільки вступила в управління спадковим майном і не заявляла про відмову від спадщини, про що вона стверджує у заяві. Жидачівська держнотконтора не оспорює право заявниці на прийняття спадщини. Заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини, а не для вирішення спору про право на спадщину. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Від завідувача Жидачівської ДНК Матусек В.В . надійшов лист про слухання справи у відсутності представника державної нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Яременко І.О., вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_2 звернулася із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту приналежності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , виданого 22.12.2003 року на ім`я ОСОБА_4 .

У заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського РУЮ Львівської області від 21.02.2006 року.

Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входила земельна ділянка площею 1,56 умовних кадастрових гектари, розташована на території Зарічанської сільської ради, належна померлій згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 21.05.1997 року № 139 та зареєстрованого у Книзі реєстрації Сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №36.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу України (далі ЦК) 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини як по закону так і по заповіту.

22.04.2019 року заявник ОСОБА_2 звернулася до Жидачівської державної нотаріальної контори (далі ДНК) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері, однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. У постанові зазначено, що мають місце розбіжності в свідоцтві про смерть та у правовстановлюючих документах на майно померлої, а саме: згідно Свідоцтва про смерть ім`я померлої зазначено як ОСОБА_3, а в Сертифікаті про право на земельну частку (пай) ім`я зазначено ОСОБА_3 .

Так як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одна і таж особа, заявник ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту приналежності Сертифікату серія НОМЕР_1 , виданого 22.12.2003 року на ім`я ОСОБА_4 її померлій матері ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 п.6 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що має місце спір про право.

Із висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем до майна померлої матері та фактично відповідно до ст. 549 ЦК 1963 року прийняла спадщину, оскільки вступила в управління спадковим майном і не заявляла про відмову від спадщини у шестимісячний строк для її прийняття. Відповідно спору між спадкоємцями немає і вона має право спадкувати.

Відповідно до довідки Зарінчанської сільської ради № 310 від 18.04.2019 року у господарстві в АДРЕСА_1 , проживала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До дня смерті та на день смерті разом з нею була зареєстрована та проживала донька ОСОБА_2 , яка займалася похоронами матері і після її смерті вступила у володіння спадковим майном.

Заповіту від імені ОСОБА_3 у виконкомі Зарічанської сільської ради не посвідчувалося. (а.с.12).

Стаття 529 ЦК 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належать також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст. 549 ЦК 1963 року діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Оскільки після смерті матері ОСОБА_3 заявник ОСОБА_2 вступила в управління та володіння спадковим майном, не заявляла про відмову від спадщини, відтак на підставі ст. 549 ЦК 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину, однак не може її оформити у законному порядку через розбіжності у написанні імені спадкодавця у правовстановлюючому документі.

У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК ( згідно діючого ЦПК ст.. 315 ч.4 ) залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Так як заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо оформлення спадщини, а не для вирішення спору про право на спадщину чи визнання права власності на спадкове майно.

Судом першої інстанції не враховано вище зазначеного, внаслідок чого постановлено ухвалу, яка підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 379 ч.1 п.3,4 ЦПК підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.3,4, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Яременко Ігоря Олексійовича задовольнити.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 11 травня 2019 року скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 жовтня 2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: С.М.Бойко

Р.В.Савуляк