Справа № 575/1105/19
Провадження № 2/575/229/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2019 р. смт. Велика Писарівка
В.Писарівський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Савєльєвої А.І.
за участю секретаря Доценко Т.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.В.Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки доходу (заробітку), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що в добровільному порядку питання участі відповідача в утриманні дитини не вирішено. За таких обставин позивач просить позов задовольнити.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, позивач та її представник надали заяву про розгляд справи без їх участі, відповідач відзиву на позов та заяви про розгляд справи без його участі не подав, у зв`язку з чим суд вирішує справу відповідно до ст..ст. 280-284 ЦПК України.
Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), в графі «батько» значиться ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 . Сторони проживають окремо, шлюб між ними розірваний відповідно рішення В.Писарівського районного суду Сумської області від 26.06.2019 № 575/618/19 (а.с.6), неповнолітня дитина знаходиться на матеріальному утриманні матері позивача по справі (а.с.8,9).
Згідно статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття (ч.2); сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3).
Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. №789-XІІ) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Невиплата аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на які вони мають право відповідно до законодавства становить порушення їх майнових прав відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, яка передбачає таке: «Кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини висловив наступну думку: «Поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу № 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким, як «власність» в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1.
Згідно зі ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття. Утримання неповнолітньої дитини являється обов`язком як матері, так в рівній мірі і батька.
Згідно з положеннями ст.183 СК України суд може визначити аліменти у частці від заробітку (доходу) матері, батька.
При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). При цьому, ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не працює (а.с.34), проживає за рахунок доходів від ведення домашнього господарства, інших джерел доходів не має, тому не має можливості самостійно надавати неповнолітньому сину належне матеріальне утримання та забезпечувати власні потреби.
Відповідач відзиву із запереченнями проти позову не подав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач є військовослужбовцем за контрактом, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 (м.Охтирка Сумської області), середній розмір його грошового забезпечення за 2016 рік становить 4 473, 79 грн. (а.с.10), тому має можливість надавати неповнолітній дитині матеріальну допомогу у виді аліментів.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи обставини справи, приймаючи до уваги приписи ст.183 СК України, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у заявленій позивачем частці від його заробітку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, а також судовий збір на користь держави відповідно до ст.141 ЦПК України.
керуючись ст.ст. 180,181,182,183,191 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 12,13,42,48,76,258,259,263-265,268,273,280-284,354,355,430 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.08.2019 і до досягнення дитиною віку повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте В.Писарівським районним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя А.І.Савєльєва