Номер провадження 2/220/654/19
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2019 року Великоновосілківський районний суд Донецької області в складі :

головуючого судді Фисун Л.С.

за учасю секретаря Григораш В.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» про стягнення боргу,

у с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду міста Києва, до якого позивачем була надано вказаний позов 10 липня 2019 року надійшла зазначена заява про забезпечення позову ОСОБА_1

13 червня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва цивільну справу 760/16864/19 за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» про стягнення боргу передано на розляд до Великоновосілківського районного суду Донецької області, за підсудністю.

Справа надійшла до Великоновосілківського районного суду Донецької області 30 жовтня 2019 року.

В заяві про забезпечення позову заявник вказує, що 11.06.2019 він звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом про стягнення боргу з товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» з тих підстав, що 12.12.2017р. між СТОВ «Ново-Шахтарське»(надалі-відповідач) та ОСОБА_1 (надалі - позивач), укладений договір тимчасової фінансової допомоги на поворотній основі № 12/12-2, згідно умовам якого позивач зобов`язався надати відповідачу безвідсотково позику в сумі 12 000 000(дванадцять мільйонів) гривень, а відповідач- повернути отриману суму в строку та у порядку, передбачені договором.

Позивач на виконання умов договору перерахував позичальнику грошові кошти в сумі 11 277 000,00 грн, про що свідчить платіжне доручення № 88345787 від 15.12.2017р. на суму 6 000 000,00 грн та платіжне доручення № 89032943 від 19.12.2017р. на суму 5 277 000,00грн.

Договором встановлено, що позика повинна бути повернена не пізніш 2018 року. Незважаючи на не однократні звернення позивача з вимогами про повернення боргу, відповідач всіляко ухиляється від виконання своїх зобов`язань по поверненню боргу у сумі 11 277 000,00 грн за договором, жодної відповіді на жодну з направлених вимог відповідачем не надано.

Оскільки відповідач орендує земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які засіяні сілськогосподарськими культурами і відповідач може здійснити реалізацію, передачу в заставу або у власність іншим особам зібраний з цих ділянокт урожай, що може ускладнити виконання рішення по даній справі. Враховуючи ціну позову та зазначені обставини, просить забезпечити позов шляхом:

1) накладення арешту на зібраний Відповідачем врожай сільськогосподарської продукції, а саме: пшениці 3-го класу у кількості 3040 тон, ріпаку у кількості 860 тон врожаю 2019 року, що обліковується за СТОВ «Ново-Шахтарське» (, адреса: 85560,Донецька область, Великоновосілківський район, с. Шахтарське, вул. Центральна, буд.24) та знаходиться у зерносховищах, що належать СТОВ «Ново-Шахтарське», а саме : будівля зерносховища № 1,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; будівля зерносховища № 2,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; будівля зерносховища, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; зерносховище, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; критий ток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ,загальною площею 4654,7кв.м, чи інших приміщеннях з правом передачі його на зберігання незалежному зберігачу;

2) заборони СТОВ «Ново-Шахтарське» (, адреса: 85560,Донецька область, Великоновосілківський район, с. Шахтарське, вул. Центральна, буд.24) будь-яким способом відчужувати зібраний врожай сільськогосподарської продукції а саме: пшениці 3-го класу у кількості 3040 тон, ріпаку у кількості 860 тон врожаю 2019 року, що обліковується за СТОВ «Ново-Шахтарське» (, адреса: 85560,Донецька область, Великоновосілківський район, с. Шахтарське, вул. Центральна, буд.24) та знаходиться у зерносховищах, що належать СТОВ «Ново-Шахтарське», чи інших приміщеннях.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зістаттею 9 Конституції Україниє складовою національного законодавства.

Відповідно ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно доч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти дії.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п. 4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (п.4.).

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову позивач зазначає про можливий продаж, передачу у власність чи заставу відповідачем врожаю 2019 року та враховуючи значну ціну позову, вважає, що це призведе до неможливості виконання рішення суду в подальшому.

Натомість чинне законодавство не забороняє господарству реалізовувати належне йому майно, вироблену сільськогосподарську продукцію, вступати в договірні відносини з будь-якими юридичними або фізичними особами, органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Доводи позивача ґрунтуються тільки на припущеннях про можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, що є недостатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім цього, суд вважає, що обрані позивачем види забезпечення позову є втручанням в господарську діяльність ТОВ «Ново-Шахтарське», а мета їх застосування полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в порушенні прав інших осіб.

Оскільки обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном може призвести до незворотних наслідків, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні даної заяви.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ново-Шахтарське» про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі у 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Л.С. Фисун