Справа № 461/6831/18 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/222/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Крайник Н.П.

суддів Шеремети Н.О., Цяцяка Р.П.

при секретарі Куцику І.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 грудня 2018 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Снопківське» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

11.09.2018 року Львівське комунальне підприємство «Снопківське» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м. Львові. Будинок АДРЕСА_1, перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Снопківське». Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, зареєстровані та проживають у зазначеній квартирі. Для здійснення оплати за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачам відкрито особовий рахунок. Відповідачі за період від 01.01.2015 року не сплачували витрат за утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого станом на 01.06.2018 року у них виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 3 802 грн. 24 коп.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Львівського комунального підприємства «Снопківське» заборгованість у сумі 3802,24 грн. в рівних частинах, тобто по 950,56 грн. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Львівського комунального підприємства «Снопківське судовий збір у розмірі 1762,00 грн., в рівних частинах, тобто по 440,50 грн. з кожного. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що долучені до позовної заяви документи, а саме копія довідки з місця проживання про склад сім»ї і прописку, розрахунок заборгованості, копія ухвали Галицького районного суду м. Львова від 6 серпня 2018 року про відмову у видачі судового наказу; докази надіслання договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, не свідчать про фактичне надання послуг відповідачам. Звертає увагу, що ухвалою Львівської міської ради № 2437 від 27.06.2013 року скасовано рішення виконавчого комітету Львівської міської ради «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» (зі змінами) № 365 від 08.06.2007 року, на яке посилався позивач та суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення. Зазначає, що з наданих позивачем відомостей вбачається, що жодної оплати за утримання будинку та прибудинкової території за весь період існування заборгованості відповідачами не проводилось, ЛКП «Снопківське» до серпня 2018 року не вживало заходів по стягненню заборгованості в судовому порядку, договір про надання житлово-комунальних послуг між ЛКП «Снопківське та ОСОБА_2 не укладався. Вважає, що ст. 68 Житлового кодексу України не підлягає застосуванню до даних правовідносин, оскільки ОСОБА_2 є власницею, а не наймачем квартири АДРЕСА_1. Зазначає, що ОСОБА_2 є інвалідом 2-ої групи, у зв»язку з чим звільнена від сплати судового збору. Відтак, вважає стягнення судом з ОСОБА_2 судового збору безпідставним.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги, є споживачем.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з метою забезпечення санітарного санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньо будинкових мереж і систем встановлюються норми житлово-комунальних послуг.

Типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються ЛКП, мешканцями розроблені у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України та затверджені рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 561 від 31.05.2012 року «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку».

Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України (справа № 6-59цс13) від 30 жовтня 2013 року, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.

Положеннями ст. 68 ЖК України передбачено обов'язок квартиронаймачів нести витрати по оплаті комунальних послуг.

Згідно ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень у будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених чи приватизованих квартир.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м. Львові.

Будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Снопківське».

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, зареєстровані та проживають у даній квартирі, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 3164 від 19.07.2018 року.

Для здійснення оплати за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачам відкрито особовий рахунок.

На підставі наданого ЛКП «Снопківське» розрахунку встановлено, що з 01.01.2015 року відповідачі не оплачували послуги з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1, внаслідок чого заборгованість за надані послуги станом на 01.06.2018 року становить 3802 грн. 24 коп.

Встановлено, що 02.08.2018 року ЛКП «Снопківське» зверталось до Галицького районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів боргу за утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.08.2018 року у видачі судового наказу за зааявою ЛКП «Снопківське» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 боргу за утримання будинку та прибудинкової території відмовлено у зв»язку з відсутністю між сторонами письмового договору про надання послуг.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Враховуючи, що відповідачі не сплачували плату за утримання будинку та прибудинкової території по вул. Кубійовича В. з 01.01.2015 року, а ЛКП «Снопківське» звернулось до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги 11.09.2018 року, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про застосування строку позовної давності за усною заявою відповідача ОСОБА_4 та стягнення з відповідачів боргу за період з 01.09.2015 року по 01.09.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, достатніх доказів ненадання або неналежного надання позивачем житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції відповідачами не надано.

Враховуючи наведене, задовольняючи частково позовні вимогиЛКП «Снопківське» про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 боргу за утримання будинку та прибудинкової території у сумі 3802,24 грн. (по 950,56 грн. з кожного) за період з 01.09.2015 року по 01.09.2018 року районний суд вірно виходив з того, ЛКП «Снопківське» як балансоутримувач будинку по АДРЕСА_1 несе витрати з утримання даного будинку та прибудинкової території, тому відповідачі, які є споживачами зазначених послуг, зобов'язані оплатити їх вартість у повному розмірі.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору у розмірі 440,50 грн., сплаченого ЛКП «Снопківське» при зверненні до суду з позовною заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема копії пенсійного посвідчення НОМЕР_1 від 11.04.2018 року (а.с. 32) ОСОБА_2 присвоєно ІІ групу інвалідності довічно, а відтак відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору.

Наведене суд першої інстанції не врахував, що призвело до ухвалення судом незаконного рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ЛКП «Снопківське» 440,50 грн. судового збору, який підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З наведених мотивів, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ЛКП «Снопківське» 440,50 грн. судового збору слід скасувати.

В решті рішення суду залишити без змін.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 грудня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ЛКП «Снопківське» 440,50 грн. судового збору скасувати.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15.04.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.