Справа № 182/5479/19
Провадження № 2/0182/2796/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.11.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Багрової А.Г.

розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по аліментам.

Заяви по суті справи:

09.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості та пені по сплаті аліментів (а.с.1-2).

Свої вимоги мотивує тим, що з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду № 2-7419 від 13.08.2004 року на її користь стягуються аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини.

Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду у нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.07.2019 року склала 141650,48 грн.Пеня за неналежне виконання обов`язку щодо сплати аліментів згідно наданого позивачем розрахунку за період з жовтня 2004 року по червень 2019 року включно складає 1 453 700,59 грн.

Враховуючи, що про наявність заборгованості ОСОБА_2 відомо, однак він свідомо ухиляється від її погашення, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів у сумі 141 650,48 грн., а також пеню за належне виконання обов`язку щодо сплати аліментів у розмірі 100 відсотків заборгованості, що складає 141650,48 грн.

Відповідачу про розгляд справи відносно нього у суді відомо, поштове повідомлення повернулося суду з відміткою про вручення копії позову з додатками та ухвали про відкриття провадження ОСОБА_2 14.09.2019 року (а.с.28). Відзив на позов відповідач не надавав.

Інших заяв та клопотань учасниками справи не подавалось.

Процесуальні дії у справі:

Провадження по справі відкрито 06.09.2019 року та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.24). Того ж дня витребувана копія виконавчого провадження про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини (а.с.25).

Судом встановлено:

Сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), на утримання якого рішенням Нікопольського міськрайонного суду № 2-7439 від 13.08.2004 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 - до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).

Відповідач допустив заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості, проведеним старшим державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бардюковою О.Ф., згідно якого станом на 01.07.2019 року сума заборгованості ОСОБА_2 складає 141 650,48 грн. (а.с.6,7,68).

Матеріали справи не містять, а відповідачем, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надані докази у спростування розрахунку заборгованості.

Як вбачається з копії виконавчого провадження (а.с.30-69), відповідач знає про рішення суду, однак аліменти на утримання неповнолітньої дитини у повному обсязі не сплачував. Тобто, ОСОБА_2 був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти, але ухилявся від його виконання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що саме внаслідок винних дій відповідача виникла заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 .

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц визначено, що „статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p= (A1?1 %?Q1) (A2?1 %?Q2) ………. (An?1 %?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму."

Відповідно до статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 196 СК України.

Як вбачається з розрахунку, проведеного позивачем відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц, та з урахуванням заборгованості відповідача зі сплати аліментів, яка за відомостями Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби станом на 01.07.2019 року становить 141 650,48 грн., неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів ОСОБА_2 становить 1 453 700,59 грн. (а.с.3-4).

Відповідно до статті 196 СК України передбачено, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна становити не більше 100 відсотків заборгованості.

Враховуючи, що сума заборгованості відповідача по аліментам на утримання сина складає 141 650,48 грн., суд дійшов висновку, що, з урахуванням вимог ст. 196 СК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня за несплату аліментів на утримання сина в розмірі 100% заборгованості, за період з жовтня 2004 року по 01.07.2019 року, що становить 141 650,48 грн., в межах позовних вимог.

У той же час вимога позивача про стягнення із відповідача заборгованості по аліментах у сумі 141 650,48 грн. задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Приписами ст.194 СК України регламентовано порядок стягнення аліментів за минулий час та заборгованості по аліментах.

Так, нормами вказаної статті передбачено, що заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

У свою чергу, ст. 187 СК України передбачає один із способів добровільного виконання батьками дитини - її матір`ю або батьком - свого обов`язку по утриманню дитини. Проте, у спірних правовідносинах має місце примусове стягнення аліментів на підставі рішення суду.

Стягнення аліментів, в тому числі і заборгованості, проводиться Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в порядку виконавчого провадження № 27228640, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що заборгованість зі сплати аліментів повинна стягуватися виконавчою службою, а ухвалення судом нового рішення про стягнення заборгованості зі сплати аліментів за правилами ст.194 СК України призведе до повторного (подвійного) стягнення суми заборгованості з відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 користувалася пільгою щодо сплати судового збору, передбаченою п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно до діючих ставок судового збору та з урахуванням ціни позову 283300,96 грн. (141650,48 грн. заборгованості та 141650,48 грн. пені по аліментам), судовий збір по справі складає 2833,01 грн. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, то 1416,51 грн. за вимоги щодо стягнення пені по аліментам мають бути стягнуті з відповідача на користь держави, а решта судового збору у сумі 1416,51 грн. за вимоги щодо стягнення заборгованості по аліментам, за змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає компенсації за рахунок державного бюджету у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 187,194,196 СК України, ст.ст. 10,11,12,13,18,62,64,76,81,89,110,115,133,139,141,263-265,268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені по аліментам - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку(пеню) за несплату аліментів у розмірі 141 650,48 грн. (сто сорок одна тисяча шістсот п`ятдесят грн. 48 коп.).

В іншому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1416 грн. 51 коп. (одна тисяча чотириста шістнадцять грн. 50 коп.) на користь держави.

Судовий збір у сумі 1416 грн. 51 коп. (одна тисяча чотириста шістнадцять грн. 50 коп.) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його повного складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.11.2019 року.

Дані про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання згідно позову: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: А. Г. Багрова