справа № 631/146/18
провадження № 2/631/242/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Мащенко С. В.

за участю:

секретаря судового засідання Євсюкової О. В.

розглянувши усно у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ «Про визнання права власності на спадщину за законом»,-

в с т а н о в и в:

21.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Нововодолазької селищної ради «Про визнання права власності на спадщину за законом»(вхідний № 889/18-вх), на обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок, загальною площею 7,7200 гектарів, а саме: земельна ділянка, площею 6,2552 гектарів (кадастровий № :04:000:0160); земельна ділянка, площею 1,1855 гектарів (кадастровий № :04:000:0808); та земельна ділянка, площею 0,2793 гектарів (кадастровий № :04:000:0809),- в межах згідно з планом, що розташовані на території Нововодолазької селищної ради (колишня Знам`янська сільська рада) Нововодолазького району Харківської області, :які були передані спадкодавцю у приватну власність відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (серії І-ХР № 031452) від 27.12.2001 року, що виданий на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської ради № 40 від 09.10.2001 року. 21.09.2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О. Ф. з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , однак того ж дня за вихідним № 399/02-31 ним була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 (набрав чинності 07.03.2012 року), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності на таке майно. Правовстановлюючий документ на нерухоме майно спадкодавця, що спадкується, а саме: державний акт на право приватної власності на землю (серії І-ХР № 031452) від 27.12.2001 року, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської ради № 40 від 09.10.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300,- має закреслене зображення земельної ділянки та інші незастережні виправлення. Тому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельні ділянки, загальною площею 7,7200 гектарів, а саме на: земельну ділянку, площею 6,2552 гектарів (кадастровий № .04:000:0160); земельну ділянку, площею 1,1855 гектарів (кадастровий № :04:000:0808); та земельну ділянку, площею 0,2793 гектарів (кадастровий № :04:000:0809),- в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Нововодолазької селищної ради (колишня Знам`янська сільська рада) Нововодолазького району Харківської області, які були передані спадкодавцю ОСОБА_2 у приватну власність відповідно до державного акту на право приватної власності на землю (серії І-ХР № 031452) від 27.12.2001 року, що виданий на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської ради № 40 від 09.10.2001 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300 (а. с. 5 8).

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_3 № 781 від 14.09.2018 року призначено повторний автоматизований роз поділ справи й згідно з відповідним протоколом, обліково-статистичною карткою справи та Контрольним журналом судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, справу передано на розгляд головуючого судді Мащенко С. В. (а. с. 52, 53, 54 58).

23.10.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням, зареєстрованим за вхідним № 5142/18-вх, про витребування доказів у справі, а саме: копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою О. Ф. після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , - яке задоволено й на підставі ухвали суду від 05.11.2018 року копія спадкової справи витребувана, долучена до матеріалів справи та досліджена в ході судового розгляду (а. с. 65, 77 80, 86 - 114).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану за вхідним № 5441/18-вх від 05.11.2018 року, з проханням справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а. с. 75).

Представник відповідача Нововодолазької селищної ради - у судове засідання теж не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, однак селищний голова Єсін О. С. надіслав лист, зареєстрований за вхідним № 5691/18-вх від 14.11.2018 року, з проханням справу розглянути за їх відсутності, зазначивши, що вони не заперечують проти задоволення позову (а. с. 85).

Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 наведеного нормативно-правового акту особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання учасниками справи особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебувала на розгляді належного суду.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.

Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.

Як убачається зі свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_1 ), виданого Виконавчим комітетом Знам`янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області 06.01.2017 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 51 рік в селі Знам`янка Нововодолазького району Харківської області, про що 06.01.2017 року складено відповідний актовий запис № 01 (а. с. 12, 90).

З Державного акту на право приватної власності на землю (серії І-ХР № 031452), виданого 27.12.2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської Ради народних депутатів від 09.10.2001 року № 40 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300, вбачається, що ОСОБА_2 , який мешкає в селі Знам`янка Нововодолазького району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва передана у приватну власність земельна ділянка, площею 7,73 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Знам`янської сільської ради (а. с. 14).

Листом відділу у Нововодолазькому районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області, зареєстрованим за вихідним № В-135/0-0.23,26-134/147-17 від 17.11.2017 року, ОСОБА_1 повідомлено, що на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської Ради від 09.10.2001 року № 40 у Книзі записів реєстрації державних актів за № 300 від 27.12.2001 року зареєстрований державний акт на право приватної власності на землю КСП «Іскра» (серія І-ХР № 031452). Земельні ділянки, розташовані на території Нововодолазької селищної ради (колишня Знам`янська сільська рада), надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,73 гектарів, в тому числі: ріллі 6,26 гектарів, пасовища 1,19 гектарів, сіножатей 0,28 гектарів (а. с. 15).

Згідно з Витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, зареєстрованими за вихідними № 31-20-0.23,26-1906/177-17, № 31-20-0.23,26-1903/177-17 та № 31-20-0.23,26-1905/177-17 від 17.11.2017 року, що видані відділом у Нововодолазькому районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області, нормативна грошова оцінка:

- земельної ділянки, площею 6,26 гектарів, яка розташована за межами населених пунктів на території Нововодолазької селищної ради (колишня Знам`янська сільська рада), становить 118981,71 гривень (а. с. 16);

- земельної ділянки, площею 1,19 гектарів, яка розташована за межами населених пунктів на території Нововодолазької селищної ради (колишня Знам`янська сільська рада), становить 4278,99 гривень (а. с. 17);

- земельної ділянки, площею 0,28, гектарів, яка розташована за межами населених пунктів на території Нововодолазької селищної ради (колишня Знам`янська сільська рада), становить 1304,51 гривень (а. с. 18).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017, сформованого 28.12.2017 року, земельна ділянка (кадастровий № :04:000:0160) із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,2552 гектарів, розташована на території Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, є приватною власністю та зареєстрована 27.12.2001 року Відділом земельних ресурсів у Нововодолазькому районі Харківської області на ОСОБА_2 (а. с. 19 - 21).

З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018, сформованого 05.01.2018 року, земельна ділянка (кадастровий № :04:000:0808) із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,1855 гектарів, розташована на території Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, є приватною власністю та зареєстрована 27.12.2001 року Відділом земельних ресурсів у Нововодолазькому районі Харківської області на ОСОБА_2 (а. с. 22 - 24).

Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018, сформованого 05.01.2018 року, земельна ділянка (кадастровий № :04:000:0809) із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2793 гектарів, розташована на території Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області, є приватною власністю та зареєстрована 27.12.2001 року Відділом земельних ресурсів у Нововодолазькому районі Харківської області на ОСОБА_2 (а. с. 25 - 27).

Наведеним підтверджений факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та наявність у померлого спадкового майна у виді земельної ділянки, загальною площею 7,73 гектарів, в тому числі: ріллі 6,26 гектарів, пасовища 1,19 гектарів, сіножатей 0,28 гектарів.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (серії НОМЕР_2 ), виданого 25.11.1988 року Палацом одруження «Центральний» міста Харкова, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 25.11.1988 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу в цей день зроблено запис за № 3168. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а. с. 13, 99).

Із цього убачається, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який на час смерті спадкодавця не розірваний, а тому позивач є спадкоємицею того першої черги за законом.

Зі спадкової справи № 42/2017, розпочатої приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О. Ф. (а. с. 87 114), вбачається, що:

-01.07.2017 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О. Ф. із заявою, зареєстрованою у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 134, про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_2 , в якій вказала, що окрім неї, спадкоємцями за законом першої черги є також діти померлого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 87);

-із заяви, зареєстрованої 01.07.2017 року у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 135, вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повідомляє приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорову О. Ф. про свою відмову від прийняття належної їй частки у спадщині на користь дружини померлого ОСОБА_2 ОСОБА_1 (а. с. 88);

-заявою, складеною на ім`я приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О. Ф., що надійшла 02.09.2017 року та була зареєстрована за вхідним № 141/02-14, ОСОБА_6 повідомив про те, що він є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_2 . Спадщину у встановлений законом строк він не прийняв та на неї не претендує. Не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано спадкоємиці за законом першої черги, що прийняла спадщину, дружині померлого ОСОБА_1 . Крім нього та ОСОБА_1 спадкоємицею за законом першої черги є донька померлого ОСОБА_7 . Інших спадкоємців за законом першої черги та спадкоємців за правом представлення, які могли б спадкувати разом із спадкоємцями за законом першої черги, немає (а. с. 89);

-відповідно до інформації, наданої виконувачем обов`язків Знам`янського старостинського округу № 1 Столяренка В. М. за вихідним № 54 від 05.07.2017 року, померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 , з 21.08.1997 року і по день смерті. Мешкав у будинку сам (а. с. 91);

-згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48256894, наданою 01.07.2017 року об 11 годині 01 хвилина, за параметрами запиту ОСОБА_2 у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а. с. 92).

-з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48257230, наданого 01.07.2017 року приватним нотаріусом Краснопьоровою О. Ф., вбачається, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: реєстрація спадкової справи, за номером у спадковому реєстрі 60869464 (42/2017 у нотаріуса), який зберігається у приватного нотаріуса Нововодолазького нотаріального округу Краснопьорової О. Ф. та спадкодавцем якого зазначено ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 93);

-відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48257246, наданої 01.07.2017 року об 11 годині 33 хвилини приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу у Харківській області Краснопьоровою О. Ф., за параметрами запиту (параметри пошуку) ОСОБА_2 , у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а. с. 94);

-як убачається з паспорту громадянина України (серії НОМЕР_3 ), виданого Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 27.12.1996 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 02.10.1990 року зареєстрована за адресом: АДРЕСА_2 , й перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а. с. 10 11, 96 97).

-у відповідності до свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених 21.09.2017 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою О. Ф. та зареєстрованих в реєстрі за № 962, 963 та 964 щодо земельних ділянок із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Знам`янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, площею 7,3572 гектарів (рілля) (кадастровий номер :04:000:0154); площею 1,1854 гектарів (пасовища) (кадастровий номер :04:000:0155); та площею 0,2793 гектарів (сіножаті) (кадастровий номер :04:000:0156),- а також свідоцтв про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49179047, 49181404 та 49181787, виданих 21.09.2017 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою О. Ф. щодо реєстрації видачі вищезазначених свідоцтв про право на спадщину, їх успадкувала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 108 113).

-постановою приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О. Ф., зареєстрованою за вихідним № 399/02-31 від 21.09.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки (із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), розташовані на території Знам`янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, загальною площею 7,73 гектарів, у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ на майно, що спадкується, - Державний акт на право приватної власності на землю (серії І-ХР № 031452) має закреслене зображення земельної ділянки та інші незастережені виправлення (а. с. 28, 114).

Наведеним доведений факт прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також відмову від цієї спадщини інших спадкоємців доньки та сина померлого - на користь своєї матері дружини спадкодавця.

Також із викладеного убачається, що нотаріусом відмовлено спадкоємцю у оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки, зазначені у відповідній постанові приватного нотаріуса, з огляду на наявність у правовстановлюючих документах на це спадкове майно (Державний акт на право приватної власності на землю (серії І-ХР № 031452) закреслених зображень земельної ділянки та інших незастережених виправлень, а отже ОСОБА_1 доведений судові факт існування спора про право.

Під час вирішення спірних правовідносин суд враховує, що їх правове регулювання здійснюється нормами Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями).

Ухвалюючи це рішення, суд виходить з положень частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду (частина 5 статті 11 Цивільного кодексу України).

Приписами статей 1216 та 1217 цивільного кодифікованого закону України обумовлено, що спадкуванням, яке може здійснюватися за заповітом або за законом, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з правилами частини 1 та 2 статті 1220 цього ж кодексу спадщина відкривається внаслідок смерті, а часом її відкриття вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, що виданий відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

При цьому, частиною 1 статті 1222 Цивільного кодексу України обумовлено, що спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Отже, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 Цивільного кодексу України (частини 1 та 2 статті 1223 цього кодексу).

Положення статті 1258 Цивільного кодексу України роз`яснюють, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до приписів статті 1261 зазначеного кодексу, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

В ході розгляду цієї справи судом встановлено, що позивач є спадкоємицею першої черги за законом спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ретельно перевіривши матеріали спадкової справи № 42/2017 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , розпочатої 01.07.2017 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою О. Ф., а також ураховуючи докази, зібрані в рамках цієї цивільної справи, суд достеменно встановив, що за життя померлий заповідального розпорядження на випадок своєї смерті не робив, а на час відкриття спадщини з осіб, які б відповідали вимогам, визначеним частиною 1 статті 1222 і статтею 1261 Цивільного кодексу України, та виявили бажання прийняти спадщину, була тільки позивач, оскільки син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_7 у законний спосіб відмовились від неї на користь ОСОБА_1 .

Тому саме позивач ОСОБА_1 є єдиним законним спадкоємцем щодо усього майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка одержала право на спадкування за законом як спадкоємець першої черги.

Частинами 1, 2 та 5 статті 1268 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємиць за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зі змісту частини 1 статті 1270 вказаного нормативно-правового акту убачається, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємиць, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частини 1 і 2 статті 1269 цивільного процесуального кодифікованого закону України).

Вказані вимоги позивачем виконані у повній відповідності із приписами матеріального закону, підстав для її усунення від спадщини, визначених статтею 1224 Цивільного кодексу України, судом не встановлено, а тому суд вважає доведеним те, що вона є такою, яка прийняла спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , так як протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, а саме шість місяців з часу відкриття спадщини, звернулась із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Спадкоємиць який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність якого не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частини 1 і 3 статті 1296 Цивільного кодексу України).

Одночасно й вимоги частини 1 статті 1297 цього ж кодексу, зобов`язують спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутись до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Доказом виконання позивачем ОСОБА_1 цього припису закону є не тільки вище зазначене звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а й отримання нею Постанови приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьорової О. Ф., зареєстрованої за вихідним № 399/02-31 від 21.09.2017 року, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки (із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), розташовані на території Знам`янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, загальною площею 7,73 гектарів, у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ на майно, що спадкується (Державний акт на право приватної власності на землю (серії І-ХР № 031452), має закреслене зображення земельної ділянки та інші незастережені виправлення.

Відповідно до положень статей 1 і 34 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (із змінами та доповненнями) видача свідоцтва про право на спадщину визнається нотаріальною дією, яка вчиняється нотаріусами.

На час звернення позивача до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом, порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України регламентований відповідним Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (із змінами та доповненнями), підпункт 1.2. пункту 1 глави 10 розділу ІІ якого обумовлює, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Вирішуючи питання щодо наявності у складі спадщини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 трьох земельних ділянок (із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), розташованих на території Знам`янської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, загальною площею 7,73 гектарів, - суд ураховує таке.

Стаття 1218 Цивільного кодексу України роз`яснює, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як убачається з положень частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми права, що містяться у частині 1 статті 328 зазначеного вище кодексу визначають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Окрім того, в силу приписів статті 116 та 126 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та посвідчується державним актом.

При цьому як визначено у статті 125 цього ж кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

З оглядом на таке, факт наявності в оригіналі Державного акту на право приватної власності на землю (серії І-ХР № 031452), виданого 27.12.2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської Ради народних депутатів від 09.10.2001 року № 40 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300, відповідно до якого ОСОБА_2 , який мешкає в селі Знам`янка Нововодолазького району, є власником земельної ділянки, площею 7,73 гектарів, у межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Знам`янської сільської ради, закреслених зображень земельної ділянки та інших незастережених виправлень та з урахуванням змісту Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017, № НВ-018 та № НВ-018, не виключає зазначене майно із його спадкової маси.

Стаття 392 Цивільного кодексу України визначає, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3.1. Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, обговореного на засіданні Пленуму 01.03.2013 року та надісланого відповідним листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, звернув увагу суддів нижчих інстанцій на те, що якщо право власності на нерухомість підтверджується належними правовстановлюючими документами на час його виникнення, а нотаріус в супереч приписам статті 67 Закону України «Про нотаріат» відмовляє в оформленні права й видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину, то виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розглядові у позовному провадженні.

При цьому, суддям також слід пам`ятати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, ураховуючи приписи статті 1218 Цивільного кодексу України щодо входження до складу спадщини усіх прав та обов`язків, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, беручи до уваги, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельні ділянки, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку, перевіривши та проаналізувавши фактичні та правові підстави виникнення права власності ОСОБА_2 на три земельні ділянки, загальною площею 7,73 гектарів, у межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Знам`янської сільської ради,- суд доходить до обґрунтованого висновку про те, що вони належать померлому на праві власності із однією цілою часткою, входять до спадкової маси та можуть буди успадковані спадкоємцем ОСОБА_8 .

Беручи до уваги, що за змістом статті 392 Цивільного кодексу України належним відповідачем у таких справах є особа учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, земельну ділянку, а згідно з приписами частин 1 і 3 статті 1277 цього ж кодексу, у разі відсутності спадкоємців, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування, суд вважає, що до участі у справі залучений належний відповідач.

Таким чином, проаналізував всі наявні докази у їх сукупності, наведені та встановлені у судовому засіданні факти та відповідні ним правовідносини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача та можливість задоволення її позову повністю шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельні ділянки, загальною площею 7,7200 гектарів, з яких: земельна ділянка, площею 6,2552 гектарів (кадастровий № :04:000:0160); земельна ділянка, площею 1,1855 гектарів (кадастровий № :04:000:0808); та земельна ділянка, площею 0,2793 гектарів (кадастровий № :04:000:0809),- в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Нововодолазької селищної ради (колишня Знам`янська сільська рада) Нововодолазького району Харківської області, що передані спадкодавцю у приватну власність відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю (серії І-ХР № 031452) від 27.12.2001 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської ради від 09.10.2001 року № 40 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300, оскільки іншим шляхом, окрім судового, оформити це право не уявляється можливим.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, не вимагає компенсації (відшкодування) понесених нею і документально підтверджених судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004 року; пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року; статями 1 і 34 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (із змінами та доповненнями); пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України регламентований відповідним Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (із змінами та доповненнями); статтями 11, 316, 328, 392, 1216 1219, 1220, 1222, 1224, 1227, 1254, 1268 1270, 1277, 1296 і 1297 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями); статтями 116, 125 та 126 Земельного кодексу України № 2768-ІІІ від 25.10.2001 року (із змінами та доповненнями); Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами та доповненнями); Узагальненням судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, обговореним на засіданні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року (лист № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року) та статтями 1 - 5, 7, 10 - 13, 17 19, 23, 42, 48, 58, 60, 62, 65, 67, 76 81, 83, 89, 128 131, 133, 141, 211, 214, 223, 227, 235, пунктом 2 частини 1 та частиною 3 статті 258, статтями 259, 263 - 265, 268, частинами 5 та 11 статті 272, частинами 1 і 2 статті 273, частиною 1 статті 352, статтями 354, 355 і пунктами 9 й підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями), -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ «Про визнання права власності на спадщину за законом» задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на: - земельні ділянки загальною площею 7,7200 гектарів, з яких земельна ділянка площею 6,2552 гектарів, кадастровий № :04:000:0160, земельна ділянка площею 1,1855 гектарів, кадастровий № :04:000:0808, земельна ділянка площею 0,2793 гектарів, кадастровий № :04:000:0809, в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Нововодолазької селищної ради (колишня Знам`янська сільська рада) Нововодолазького району Харківської області, які були передані спадкодавцю ОСОБА_2 у приватну власність відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ХР № 031452 від 27 грудня 2001 року, що виданий на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської сільської ради від 09 жовтня 2001 року № 40 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 300.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Нововодолазький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини (скорочене рішення) - в той же строк з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано, а у разі подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування ( АДРЕСА_3 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_4 ), паспорт громадянина України (серія НОМЕР_3 );

Відповідач: НОВОВОДОЛАЗЬКА СЕЛИЩНА РАДА, місцезнаходження (вулиця Донця Григорія, будинок № 14, селище міського типу Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, 63202), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (04397997).

Скорочене рішення було ухвалено шляхом прийняття, складено за допомогою комп`ютерного набору, підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику 29.11.2019 року.

Повне рішення складено за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику 09.12.2019 року.

Суддя: С. В. Мащенко