Справа № 496/2540/19
Провадження № 2/496/1455/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Горищенко К.І.

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що позначений на плані під літ. «А»-житловий будинок загальною площею 85,6 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., «Б»-котельня, «В»-комора, «Г»-літня кухня, «Д»-вбиральня, № 1-3 - огорожа, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та Ѕ частину зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, у порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем за законом першої черги Ѕ частини зазначеного майна був її брат ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем іншої Ѕ частини зазначеного майна є її син - відповідач по справі ОСОБА_3 , згідно заповіту, складеного за життя на ім`я останнього ОСОБА_4 Зазначену Ѕ частину спадкового майна померлий ОСОБА_5 прийняв у спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав. Однак, ОСОБА_3 спадщину за заповітом не прийняв. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги звернулася до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і рекомендовано звернутися до суду, так як нею не надано правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинокз господарськими будівлями і спорудами. У зв`язку з викладеним вона звернулася з позовом до суду.

Позивач та її представник в підготовчому судовому засіданні на задоволенні позовних вимогах наполягли з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні позов ОСОБА_2 визнав в повному обсязі. При цьому пояснив, що він є сином ОСОБА_2 , після смерті дідуся ОСОБА_4 він не подавав заяву про прийняття спадщини за заповітом, тобто спадщину не прийняв.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін по справі, представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 - батько позивача та дідусь відповідача по справі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 11).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що позначений на плані під літ. «А»-житловий будинок загальною площею 85,6 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., «Б»-котельня, «В»-комора, «Г»-літня кухня, «Д»-вбиральня, № 1-3 - огорожа, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 13-17).

Але вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не було зареєстровано у встановленому законом порядку.

22 травня 2003 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_3 Ѕ частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який посвідчений замісником голови виконкому Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області Пашковою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 66 (а.с. 8).

Крім того, 27 жовтня 2004 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_5 Ѕ частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який посвідчений заступником Усатівського сільського по виконавчій роботі ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 158 (а.с. 74).

Таким чином, відповідно до заповітів від 22 травня 2003 року та 27 жовтня 2004 року, які не змінені і не скасовані, відповідач ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_5 є спадкоємцями майна ОСОБА_4 .

Згідно ст. 1223 ч. 2 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З матеріалів спадкової справи № 502/2009, яка була заведена до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що відповідачу ОСОБА_3 було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки останній пропустив строк для прийняття спадщини та не надав докази про фактичне прийняття спадщини (а.с. 92).

З позовом до суду з питання продовження строку для прийняття спадщини, або встановлення факту проживання зі спадкодавцем за однією адресою та прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач також не звертався.

Крім того, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснив, що на спадщину після смерті дідуся - ОСОБА_4 не претендує.

Відповідно до ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 спадщину за заповітом від 22 травня 2003 року не прийняв.

02.07.2009 року ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , тобто відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину.

Таким чином, позивач є донькою померлого ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження (а.с. 85), а тому згідно ст. 1261 ЦК України являється спадкоємцем за законом першої черги на Ѕ частину спадкового майна, яку не прийняв відповідач ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 - брат позивача ОСОБА_2 та син померлого ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 94).

Спадкоємців першої черги до майна померлого ОСОБА_5 не має.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, позивач є спадкоємцем за законом другої черги, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначалося вище, на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_4 склав заповіт.

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 30.11.2017 року № 2159 виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_5 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та матір`ю ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 77 зв., 78).

Викладене також підтверджується довідкою Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 30.11.2017 року № 2160 (а.с. 95).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 є таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , але за життя не оформив своїх спадкових прав.

Позивач звернулася до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 2230/22-14 від 08 червня 2018 року їй було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на вищевказане спадкове майно за спадкодавцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 87).

Відповідно до листа КП «БТІ» ОМР № 4015-11/1474 станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилась (а.с. 86).

Той факт, що зазначений житловий будинок при житті належав ОСОБА_4 , підтверджується довідкою Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1509 від 23.08.2017 року про те, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є власником житлового будинку, згідно запису в погосподарської книзі № 14/0100, стор. 5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,08 га, яка знаходиться у розпорядженні Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 96), довідкою виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 329 від 12.02.2009 року, згідно якої ОСОБА_4 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 62), довідкою виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1506 від 23.08.2017 року, згідно якої ОСОБА_4 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за вищевказаною (а.с. 78 зв.).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право ОСОБА_5 на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, не зареєстрованого у встановленому законом порядку, на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за ОСОБА_2 право власності Ѕ частину вказаного будинку, у порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До того ж, суд вважає, що оскільки право власності ОСОБА_4 на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, не зареєстрованого у встановленому законом порядку, на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за ОСОБА_2 право власності Ѕ частину вказаного будинку, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст. 12, 13, 81, 200, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1221, 1222, 1223, 1268, 1270, 1296-1298 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер картки обліку платника податків НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що позначений на плані під літ. «А»-житловий будинок загальною площею 85,6 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., «Б»-котельня, «В»-комора, «Г»-літня кухня, «Д»-вбиральня, № 1-3 - огорожа, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що позначений на плані під літ. «А»-житловий будинок загальною площею 85,6 кв.м., житловою площею 25,5 кв.м., «Б»-котельня, «В»-комора, «Г»-літня кухня, «Д»-вбиральня, № 1-3 - огорожа, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2019 року.

Суддя О.І. Трушина