23.10.2019 Справа № 363/4050/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

за участі секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту народження малолітньої дитини на тимчасово окупованій території,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження малолітньої дитини на тимчасово окупованій території. Обґрунтовуючи заяву тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку, ОСОБА_2 . Місце народження дитини - м. Ялта Автономної Республіки Крим.Вказане місто належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. 02.07.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для отримання свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак їй відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини у зв`язку з тим, що для підтвердження факту народження дитини надано документ, що виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, заявнику необхідно встановити факт народження доньки для реєстрації її народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану України та отримання свідоцтва про народження дитини з метою забезпечення прав та інтересів доньки, яка є громадянкою України, але народилась на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

В судове засідання заявник та її представник не з`явились, представник заявника через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви про встановлення факту народження малолітньої дитини на тимчасово окупованій території підтримує та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській областів судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Як вбачається, з копії медичного свідоцтва про народження виданого 25.08.2017 року, та копії свідоцтва про народження від 13.09.2017 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 в м. Ялта народила дівчинку, прізвище дитини ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 02.07.2019 року, 02.07.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб актовий запис №208. Крім того, з вказаного свідоцтва про шлюб вбачається, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Згідно з п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Частиною 1 статті 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Згідно ч.ч.1-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.2 Глави 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма №103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (із змінами) та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2013 року №9.

Однак ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати передбачені ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.п.2 п.1 розділу ІІІ «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», видані належним органом документи, необхідні для реєстрації народження дитини. У зв`язку з цим факт народження не може бути зареєстрований в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідно до наведених положень закону, враховуючи ту обставину, що заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України, з метою забезпечення гарантії прав, свобод та законних інтересів заявника, суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст.317 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 263-268 293, 315, 317, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту народження малолітньої дитини на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Ялта Автономної Республіки Крим, батьками якої є мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України, батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.Д.Рудюк