Провадження №22-ц/812/1821/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Справа № 468/653/19-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області, ухвалене суддею Муруговим В.В. 29 серпня 2019 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 3 вересня 2019 року,

у с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову посилалась на те, що вона є власником квартири по АДРЕСА_1 , де проживає разом з сином. Квартира знаходиться на другому поверсі багатоквартирного будинку, а на першому під нею знаходиться магазин «Все по 35», який належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 та використовується орендарем ФОП ОСОБА_3

Вночі 23 лютого 2019 року в даному магазині внаслідок короткого замикання електромережі сталась пожежа, через що сажа, кіптява та продукти горіння через вентиляцію потрапили до її квартири, забруднивши приміщення, меблі та речі.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 була змушена провести ремонт в квартирі, певний час не могла проживати в ній та винаймала житло. Позивач зазначала, що на усунення наслідків пожежі та відновлення квартири і речей вона фактично витратила 77507 грн. 43 коп., які просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів на її користь.

Крім того, внаслідок пошкодження, їй була заподіяна моральна шкода, яку позивач оцінила в 10000 грн. та просила стягнути їх на свою користь з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 серпня 2019 року позов частково задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 34581 грн. 45 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Розподілено судові витрати.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що відповідно до ч. 6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки в жилих приміщеннях та інших спорудах покладена на власника приміщення, а тому збитки спричинені пожежею позивачу повинен відшкодувати саме власник приміщення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на те, що вона не була повідомлена про розгляд справи, чим порушені її процесуальні права, а також суд першої інстанції, розглядаючи справу не в повній мірі дослідив обставини пожежі та дійшов помилкового висновку про доведеність її вини, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За правилами статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

За змістом статті 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (статті 614 та 1166 Цивільного кодексу України) передбачає презумпцію вини правопорушника і тягар доказування в даному випадку щодо відсутності вини у заподіянні шкоди покладається на відповідача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення магазину, площею 90 кв. м., розташованого по АДРЕСА_2 .

Квартира позивача знаходиться на другому поверсі багатоквартирного будинку, який перебуває у приватній власності мешканців та обслуговується спілкою співвласників багатоквартирного будинку, а магазин відповідача ОСОБА_2 знаходиться на першому поверсі під квартирою позивача.

Відповідно до договору оренди від 1 липня 2018 року ОСОБА_2 передала в оренду ФОП ОСОБА_3 частину нежилого приміщення загальною площею 58 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 .

23 лютого 2019 року приблизно о 02:35 год. сталась пожежа в підсобному приміщенні магазину по АДРЕСА_3 .

Відповідно до акту про пожежу від 23 лютого 2019 року та звіту про причину пожежі, яка сталася 23 лютого 2019 року (що містяться в матеріалах кримінального провадження №0000112), пожежа сталась у приміщенні магазину, що орендує ФОП ОСОБА_3 , загальною площею 58 кв. м. Магазин розташований на першому поверсі багатоквартирного п`ятиповерхового будинку. Причиною пожежі стало коротке замкнення електромережі.

З акту обстеження квартири ОСОБА_1 від 24 лютого 2019 року, складеному депутатом Баштанської міської ради Семеліт А.В., та з наданих в суді першої інстанції показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідує, що саме внаслідок пожежі, яка сталась в магазині на першому поверсі, в квартиру позивача через вентиляцію проникли дим, кіптява, чадний газ, які через свою концентрацію унеможливлювали тривале знаходження в приміщенні квартири. Внаслідок пожежі сажа осіла на стінах, речах та меблях, особливо у кухні, ванній та туалетній кімнатах.

Щоб усунути наслідки пожежі позивач була змушена провести ремонт та очищення в квартирі.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідальність в даному випадку виникає внаслідок бездіяльності власника приміщення, яка не забезпечила належний стан протипожежної безпеки загалом та належний і безпечний стан електропроводки в приміщенні магазину зокрема.

Так, матеріалами справи підтверджено, що нежитлове приміщення магазину, в якому сталась пожежа, розміщений в багатоквартирному житловому будинку, квартири в яких належать громадянам на праві приватної власності.

Відповідно до ч.6 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями покладається на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

За такого, з вказаної норми слідує, що, за загальним правилом, відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки в жилих приміщеннях та інших спорудах (в тому числі в магазині, що розташований в жилому будинку) несе власник приміщення, отже такий власник несе відповідальність і за порушення таких правил та за наслідки таких порушень. Виключенням з цього правила є випадок, коли протилежне вказане в договорі найму, який прямо покладає такі обов`язки на наймача, а не власника.

З тексту укладеного між відповідачами договору оренди від 1 липня 2018 року слідує, що сторони не передбачили обов`язку орендаря з дотримання правил пожежної безпеки, а тому в даному випадку за описаним вище загальним правилом обов`язки по дотриманню правил пожежної безпеки та відповідальність за їх порушення і негативні наслідки таких порушень покладені виключно на відповідача ОСОБА_2 , як власника приміщення, а тому і відшкодовувати завдану позивачу шкоду має саме вказаний відповідач.

Крім того, відповідно до ст. 780 ЦК України шкода, завдана третім особам у зв`язку з користуванням річчю, переданою у найм, відшкодовується наймачем на загальних підставах. Шкода, завдана у зв`язку з користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем і про які він не знав і не міг знати.

Як вказано вище, пожежа сталась внаслідок короткого замикання електропроводки в магазині, при цьому відповідно до звіту про причину пожежі проводка виконана закритим способом. Натомість, в укладеному між відповідачами договорі оренди нічого не зазначено про особливості чи особливі вимоги щодо електропроводки в магазині та її експлуатації, тому відповідно до вимог ч.2 ст. 780 ЦК України завдана позивачу шкода має відшкодовуватись саме власником магазину відповідачем ОСОБА_2 .

За такого, доводи відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності її вини у завданій позивачу шкоді є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки доказів на спростування зазначених обставин відповідачем не надано.

Що стосується розміру відшкодування шкоди, то суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок пожежі майну позивача завдано шкоди та для поновлення пошкодженого стану квартири та майна необхідно придбати будівельні матеріали та провести ряд робіт, зазначених в дефектному акті інженером проектувальником .

При цьому суд першої інстанції вірно виходив з того, що відшкодуванню підлягають витрати реально понесені позивачем на придбання будівельних матеріалів , згідно наданих квитанцій на загальну суму 25147 грн.69 коп. ( а.с. 30-43).

Також суд вірно стягнув витрати, понесені позивачем на проживання в готелі у розмірі 7000 грн., оскільки наявність в квартирі чадного диму, унеможливлювало проживання позивача у квартирі, протягом певного періоду

(14 днів) про що свідчить акт обстеження квартири (а.с. 8).

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися с висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача витрат на придбання опалення на загальну суму 2433 грн. 76 коп., оскільки зазначені витрати не можна віднести до витрат, які завдані позивачу пожежею та є необхідними для поновлення попереднього стану квартири.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розмір стягнутої з відповідача на користь позивача майнової шкоди слід зменшити з 34581 грн. 45 коп. до 32 147 грн. 69 коп.

Підстав для зменшення розміру майнової шкоди в іншій частині колегія суддів не вбачає, оскільки відповідачем не доведено, що витрати на придбання будівельних матеріалів не пов`язані з відновленням стану квартиру до пожежі.

Доводи відповідача про те, що суд розглянув справу у її відсутність, без належних на то підстав, не можуть бути підставою для скасування судового рішення оскільки відповідно до п. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікування оголошення про виклик особа вважається повідомленою про час місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що згідно даних відділу обліку та моніторінгу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Миколаївській області ОСОБА_6 не значиться зареєстрованою у Миколаївській області. У зв`язку з цим, судом першої інстанції 6 серпня 2019 року було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача ОСОБА_2 у судове засідання на 29 серпня 2019 року( а.с. 90), що відповідає вимогам п. 11 ст. 128 ЦПК України , а тому не може бути підставою для скасування судового рішення.

Посилання відповідача на те, що судом першої інстанції не встановлена причина загорання, тривалість горіння та можливість завдання позивачці шкоди, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження № 0000112, а також матеріалами цивільної справи, а саме звітом про причину пожежі, актом обстеження квартири, дефектним актом та фотографіями з пожежі на диску , який міститься в матеріалах цивільної справи ( а.с. 4).

Доказів, які б спростовували причини пожежі, а також розмір, завданої позивачу шкоди, матеріали справи не містять, а тому інші доводи відповідача не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди відповідачем не оскаржувалось.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 серпня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди змінити, зменшити стягнення майнової шкоди з 34 581 грн. 45 коп. до 32 147 грн. 69 коп.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 5 листопада 2019 року.