справа № 489/2054/19 провадження №2/489/1376/19
РІШЕННЯ

Іменем України

01 листопада 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

встановив:

У квітні 2019 року позивач звернулася до суду із позовом після уточнення якого остаточно просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 94606,36 грн.

Як на підставу позовних вимог вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 17.02.2015 по 13.02.2019, який розірвано в судовому порядку. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.02.2019 Ленінським районним судом міста Миколаєва видано судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Між тим, відповідач в добровільному порядку жодних коштів на утримання сина не надає.

Відповідачу відомо, що дитині встановлена інвалідність, а також те що дитина потребує постійного безперервного лікування, зокрема медичних обстежень, застосування дорогих ліків, проходження терапевтичних курсів. Проте, участі у лікуванні дитини відповідач не приймає, коштів на потреби оздоровлення сина не надає, що змусило позивача звернутися до суду.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання, призначене на 18.10.2019 на 11:00 годину, сторони не з`явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла до суду письмова заява з проханням розглядати справу за її та позивача відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказав, що заявлені вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 добровільно приймає участь у додаткових витратах на дитину, що підтвердив копіями квитанцій на загальну суму 109099,34 грн. Крім того, вказав, що позивачем не доведено жодними доказами, що відповідачем не виконується обов`язок по сплаті аліментів на утримання дитини та не надано жодного медичного документу, який би містив призначення лікарем того чи іншого лікарського засобу, на підтвердження придбання якого позивачем додано відповідні товарні чеки. Також зазначає, що більша половина копій квитанцій та товарних чеків сплачено позивачем за час перебування з відповідачем у шлюбі, тож стверджувати, що саме позивач понесла вказані витрати немає підстав.

Дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, суд приходить до наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.02.2019.

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно судового наказу Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.02.2019 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.02.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

Із змісту позовної заяви вбачається, що малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає.

На підтвердження захворювання дитини позивачем надано консультаційний висновок спеціалістів Центральної ЛКК з дитячої інвалідності № 262 від 26.03.2018, рішення ЛКК від 28.03.2018, корінець медичного висновку № 254 (172/1), виданого КЗ ММР Центр первинної медико-санітарної допомоги від 28.03.2018, відповідно до яких малолітній ОСОБА_5 є дитиною-інвалідом з встановленим захворюванням (патологічний стан): порушення обміну амінокислот, гіпергомоцистеінемія Е 72,1.

Довідкою Миколаївської обласної дитячої клінічної лікарні Миколаївської обласної ради від 12.07.2017 № 224 підтверджено встановлено дитині сторін діагнозу: двостороння нейросенсорна туговухість.

Згідно консультаційного висновоку державної установи «Інституту отоларингології ім. професора О.С. Коломійченка Національної Академії медичних наук України» від 24.07.2017, медичного висновку психіатра державного закладу «Український медичний центр реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи Міністерства охорони здоров`я України» від 24.07.2017, встановлений діагноз дитині: розлад загального розвитку у формі розладу аутизму зі стереотипною поведінкою, порушенням комунікацій, соціальної взаємності, порушенням рецептивно-експресивного мовлення.

Згідно консультативного висновку клініки нейроімунології від 24.10.2018 встановлено діагноз: генетичний дефіцит фолатного циклу: аутистичний спектр. Згідно заключення спеціаліста «Здоров`я столиці» АЕ № НОМЕР_2 від 24.10.2018 діагностовано: встановленням генетичного дефіциту фолатного циклу: аутистичний спектр.

Відповідно до епікризу з історії захворювання № 257 Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 Миколаївської обласної ради, де перебував на стаціонарному лікуванні малолітній ОСОБА_4 з 29.01.2018 по 22.02.2018 встановлено діагноз: змішаний специфічний розлад на резидуально органічному фоні, загальна затримка мовленнєвого розвитку 1 рівня, порушення комунікаційних функцій, обміну речовин (амінокислот), консультативні висновки клініки нейроімунолої VIVERE від 20.01.2019 та 20.02.2019, встановлено діагноз генетичний дефіцит фолатного циклу: аутистичний спектр та призначено лікувальні заходи.

Судом досліджено медичну карту дитини Ф 112/0 ЦП МСД № 3, заведеної на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Несення витрат на лікування та обстеження дитини позивач підтвердила замовленнями лабораторій, рахунками на оплату товарів, актами виконаних робіт, видатковими накладними, товарними чеками за період вересень 2017 року березень 2019 року, а саме: замовленням лабораторії «Сінево» № від 08.09.2017 за дослідження на суму 1541,50 грн., незалежним медичним дослідженням лабораторії «Смартлаб» від 11.01.2018 за дослідження на суму 730,00 грн. (чек про сплату від 11.01.2018 № на суму 730,00 грн.), замовленням лабораторії «Сінево» № від 23.02.2018 за дослідження на суму 1065,50 грн. (чек про сплату від 23.02.2018 № 691 на суму 1065,50 грн.), замовленням лабораторії «Сінево» № від 12.04.2018 за дослідження на суму 1410,00 грн. (чек про сплату від 12.04.2018 № 8117 на суму 1410,00 грн.), замовленням лабораторії «Сінево» № від 30.07.2018 за дослідження на суму 1875,00 грн. (чек про сплату від 30.07.2018 № 0457 на суму 1875,00 грн.), замовленням лабораторії «Сінево» № від 12.08.2018 за дослідження на суму 590,00 грн. (чек про сплату від 12.08.2018 № 3215 на суму 590,00 грн.), замовленням медичного діагностичного інституту за медичні послуги № 19213 від 25.10.2018 на суму 2620,00 грн. (чек про сплату від 25.10.2018 № 720 на суму 2620,00 грн.), замовленням лабораторії «Сінево» № від 08.12.2018 за дослідження на суму 1458,00 грн. (чек про сплату від 08.12.2018 № 3216 на суму 1458,00 грн.), замовленням лабораторії «Сінево» № від 02.02.2019 за дослідження на суму 1524,00 грн. (чек про сплату від 02.02.2019 № 4313 на суму 1524,00 грн.), актами виконаних робіт клінікою нейроімунології VIVERE № 111 від 25.01.2019 на суму 850,00 грн., № 457 від 20.02.2019 на суму 800,00 грн., № 454 від 20.02.2019 на суму 450,00 грн., № 439 від 20.02.2019 на суму 52150,00 грн., № 497 від 22.02.2019 на суму 650,00 грн. товарним чеком на ліки № ИП-Чк-0047034 від 15.11.2018 на суму 4207,89 грн., рахунком на оплату товару № 28 від 20.11.2018 на суму 1650,00 грн. (товарний чек від 20.11.2018 на товар на суму 1650,00 грн.), товарними чеками на ліки № ИП-Чк-0047981 від 22.11.2018 на суму 4210,39 грн., № ИП-Чк-0048351 від 25.11.2018 на суму 6597,88 грн., № ИП-Чк-0001479 від 12.01.2019 на суму 6618,00 грн., № ИП-Чк-0002739 від 21.01.2019 на суму 4210,39 грн., № ИП-Чк-0002774 від 22.01.2019 на суму 4055,00 грн., № ИП-Чк-0003012 від 23.01.2019 на суму 6752,93 грн., рахунком на оплату товару від 30.01.2019 на суму 1650,00 грн. (видаткова накладна № 118 від 30.01.2019 про отримання товару на суму 1650,00 грн.), товарним чеком від 30.01.2019 на товар на суму 2964,00 грн., видатковою накладною № ВН-016-19 від 25.02.2019 на товар на суму 8100,00 грн., видатковою накладною № 70 від 04.03.2019 на товар на суму 1650,00 грн., всього на загальну суму 127478,36 грн., половину з яких позивач просить стягнути з відповідача у розмірі 63739,18 грн.

Крім того, на придбання ліків позивач надала товарні чеки та видаткові накладні за період з 13.03.2019 по 01.04.2019, а саме: товарний чек № ИП-Чк-0010011 від 13.03.2019 на суму 6597,88 грн., товарний чек № ИП-Чк-0010000 від 13.03.2019 на суму 6757,03 грн., товарний чек від 15.03.2019 на суму 11744,00 грн., товарний чек № ИП-Чк-0010329 від 18.03.2019 на суму 4217,29 грн., товарний чек № ИП-Чк-0011513 від 23.03.2019 на суму 4088,19 грн., видаткову накладну № 5 від 27.03.2019 на суму 15009,96 грн., видаткову накладну № ВН-023-19 від 01.04.2019 на суму 13320,00 грн., всього на загальну суму 61734,35 грн., з яких позивач також просить стягнути з відповідача половину у розмірі 30867,18 грн.

З урахуванням збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача додаткові витрати понесені на лікування малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 94606,36 грн. (63739,18 грн.+30867,18 грн.).

Згідно положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вимогами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Положеннями статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із частиною 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вказаною статтею.

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Наявність таких додаткових витрат з урахуванням положень статті 81 ЦПК України має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені вище витрати підлягають віднесенню до додаткових витрат, понесених позивачем на утримання дитини, оскільки стосуються захворювання останньої, що потребувало придбання ліків та проходження медичних обстежень.

Доводи представника відповідача про недоведеність позивачем несення витрат на придбання ліків саме для дитини, а також те, що позивачем сплачено більшу половину понесених додаткових витрат на дитину за час спільного проживання з відповідачем у шлюбі, суд вважає такими, що спростовуються матеріалами справи та поясненнями позивача про те, що відповідачем в добровільному порядку жодних коштів на утримання сина не надавались.

Також, суд не приймає до уваги надані представником відповідача копії квитанцій на підтвердження добровільної участі відповідача та оплати ним додаткових витрат на дитину, оскільки понесені відповідачем витрати не відносяться до періоду за який просить стягнути позивач, за винятком платежів, підтверджених копіями дублікатів квитанцій від 05.03.2019 на суму 502,51 грн., 09.03.2019 на суму 2512,56 грн., 23.03.2019 на суму 4019,00 грн., всього на 7034,07 грн.

Платіж здійснений на користь позивача квитанцією від 26.02.2019 на суму 3000,00 грн. судом не враховується, оскільки в призначенні квитанції вказано сплата аліментів, що не може буди віднесено до доказів участі відповідача в додаткових витратах на дитину.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача половини понесених позивачем втрат за вирахуванням половини витрат, підтверджених квитанціями 05.03.2019, 09.03.2019, 23.03.2019 (становить 3517,03 грн.), складає 91089,33 грн.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню судовий збір в розмірі 910,89 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, понесені на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 91089,33 грн. (дев`яносто одна тисячі вісімдесят девять гривень 33 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 користь держави судовий збір у розмірі 910,89 грн. (дев`ятсот десять гривень 89 коп.).

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 01.11.2019.

Суддя І.В.Коваленко